Spiritualnost je poseban termin koji zapravo znači: postupanje sa intuicijom.
U teističkoj tradiciji postoji ideja o vezivanju za reč.
Određeni čin se posmatra kao neodgovarajući božanskom principu...
Određeni čin se posmatra kao zadovoljavajući za božanski...ma šta god.
U ne-teističkoj tradiciji, međutim, veoma je jasno - da dosijea nisu posebno bitna.
Ono što je zaista bitno su Ovde i Sada.
Sada je definitivno sada.
Mi se trudimo da iskusimo ono što je dostupno tu...na licu mesta.
Nema smisla razmišljati o tome da je postojala prošlost koju bismo mogli imati sada.
Ovo je sada. Baš ovaj trenutak.
Ništa mistično, samo „Sada“, veoma jednostavno, neposredno.
A iz tog Sad, međutim, proizilazi osećanje saznanja da
ste u konstantnoj interakciji sa realnošću jedan po jedan. Tačka po tačka. Stalno.
Mi u stvari osećamo fantastičnu preciznost, uvek.
Ali se plašimo tog Sada pa skačemo u prošlost ili budućnost.
Obraćanje pažnje na sadržaje u našem životu - tako bogat život koji živimo
svi ovi izbori se odigravaju sve vreme...
ali nijedan se ne posmatra kao loš ili dobar po sebi
sve što osećamo su bezuslovna iskustva
Ona ne dolaze sa etiketom na kojoj piše „ovo se smatra lošim“ ili „ovo je dobro“.
Ali, mi ih osećamo, a da u stvari valjano ne obraćamo pažnju na njih.
Mi u stvari ne shvatamo da idemo negde.
Mi to posmatramo kao nepriliku.
Čekamo da umremo.
Čekamo da umremo...
To je problem. Ne verovati tom Sada na pravi način
da ono što zaista osećamo Sada nosi u sebi dosta moćnih stvari.
Ovo je toliko moćno da nismo u stanju da se suočimo sa time.
Stoga, moramo neprestano da pozajmljujemo od prošlosti i prizivamo budućnost.
I možda je to razlog iz kog se okrećemo religiji.
Možda je to razlog iz kog marširamo na ulicama.
Možda je to razlog iz kog se žalimo na društvo.
Možda je to razlog iz kog biramo predsednike.
Prilično je ironično...
Veoma smešno zaista.
--- SVEST O STVARNOSTI --- "Duh Vremena"
Što više preispitujete ono što mislimo da razumemo,
odakle smo došli, šta činimo,
to više uviđate da nas lažu.
Lažu nas sve institucije koje postoje.
Zbog čega uopšte pomišljate da su verske institucije
jedine neukaljane lažima?
Verske institucije sveta su na dnu praljavština.
Religijske institucije ovoga sveta su osnovane od strane istih onih ljudi koji
čine vašu vladu, koji srozavaju školstvo,
koji su osnovali međunarodne bankarske kartele.
Jer naše gospodare nije briga za vas ili vašu porodicu.
Sve do čega je njima stalo jeste ono do čega im je uvek jedino i bilo stalo,
a to je da kontrolišu čitav prokleti svet.
Obmanama su nam skrenuli pažnju sa istinskog i uzvišenog prisustva u svemiru,
ljudi koji su to nazvali bogom.
Ja ne znam šta je bog, ali znam šta nije,
i osim, i, dok god niste spremni da sagledate čitavu istinu,
gde god i ma čemu to ona vodila,
ukoliko želite da skrenete pogled ili favorizujete,
onda ćete negde na tom putu shvatiti da se petljate u uzvišenu pravičnost.
Što se više obrazujete više ćete razumeti odakle stvari potiču
i one postaju očiglednije i počinjete da uviđate laži svuda.
Morate spoznati istinu, tražiti istinu, i istina će vas osloboditi.
Mora da je teško
onima koji u autoritete gledaju kao u istinu,
umesto u istinu kao jedini autoritet.
-Dž. Mesi, egiptolog
Moram vam reći istinu narode... Moram vam reći istinu.
Kada se radi o kenjanju, mega-velikom, prva-liga, proseravanju,
treba da skinete kapu,
šampionu svih vremena u lažnim obećanjima i preuveličavanju -
Religiji.
Razmislite o tome.
Religija je uspela da ubedi ljude da postoji nevidljivi čovek koji živi na nebu
koji posmatra sve što radite, svakog minuta svakog dana.
I taj nevidljivi čovek ima posebnu listu od deset stvari koje ne želi da radite.
A ako uradite ijednu od ovih deset stvari, on ima jedno posebno mesto, puno vatre,
dima, čemera, mučenja i patnje,
gde će vas poslati da živite, patite, gorite, gušite se, vrištite i plačete
za vek vekova do kraja vremena!
Ali On vas voli.
On vas voli, i treba mu novac! Uvek mu treba novac!
On je svemoćni, savršeni, sveznajući i premudri, ali jednostavno ne ume sa novcem!
Religije ubiraju milijarde dolara, ne plaćaju porez, i uvek im treba još malo.
Tako da, govorimo o dobroj kenjatorskoj priči. Svetog li mu sranja!
DEO PRVI: NAJBOLJA PRIČA IKAD ISPRIČANA
Ovo je sunce.
Čak 10 hiljada godina p.n.e.,
istorija obiluje rezbarijama i zapisima koji odslikavaju ljudsko poštovanje i obožavanje ovog objekta.
I jednostavno je shvatiti zašto jer bi sunce izlazilo svakog jutra,
donoseći vidljivost, toplotu, i sigurnost, spasavajući čoveka od hladne, slepe,
noćne tame pune predatora.
Sve stare kulture su znale da bez njega usevi ne bi rasli, i da život na planeti ne bi opstao.
Ove činjenice čine sunce najobožavanijim objektom svih vremena.
Takođe, bili su veoma svesni zvezda.
Praćenje zvezda omogućilo im je da prepoznaju
i predvide događaje koji su se odvijali tokom dugih perioda vremena,
kao što je pun mesec i njegova pomračenja.
Oni su potom popisivali astronomske grupe u ono što mi danas poznajemo kao sazvežđa.
Ovo je krst Zodijaka, jedna od najstarijih konceptualnih slika u ljudskoj istoriji..
On odražava figurativnu putanju sunca
kroz 12 glavnih sazvežđa tokom jedne godine.
Takođe, on odražava 12 meseci u godini, 4 godišnja doba i solsticije i ravnodnevnice.
Termin Zodijak povezan je sa činjenicom da
su sazvežđa bila antropomorfna, ili personifikovana, kao likovi ili životinje.
Drugim rečima, rane civilizacije nisu jednostavno posmatrale sunce i zvezde,
već su ih personifikovale kroz složene mitove koji su uključivali njihova kretanja i odnose.
Sunce je, sa svojim karakteristikama davanja i održanja života, personifikovano kao predstavnik
nevidljivog tvorca ili boga.
Bio je poznat kao „Božije Sunce," svetlost sveta, spasitelj ljudskog roda.
Takođe, 12 sazvežđa su predstavljala mesta putovanja Božijeg Sunca
i označena su imenima, obično predstavljajući
prirodne pojave karakteristične za određeni period u godini.
Na primer, Vodolija, vodonoša, koji donosi proletnje kiše.
Ovo je Hor.
On je egipatski Bog Sunca, iz perioda oko 3000 g. p.n.e.
On je sunce, u antropomorfnom obliku, a njegov život je
serija alegorijskih mitova koji govore o sunčevom kretanju po nebu.
Zahvaljujući drevnim egipatskim hijeroglifama danas znamo mnogo o ovom solarnom mesiji.
Na primer, Hor, budući sunce, ili svetlost,
je imao neprijatelja po imenu Set, i Set je bio personifikacija tame i noći.
Metaforički govoreći, svakog jutra bi Hor dobijao bitku
protiv Seta - dok bi uveče Set pokorio Hora i slao ga u podzemni svet.
Bitno je primetiti da je „mrak protiv svetlosti“, ili „dobro protiv zla“ jedan od najzastupljenijih
mitoloških dualiteta ikada i da se do današnjeg dana izražava na mnogim nivoima.
Uopšteno govoreći, priča o Horu je sledeća:
Hor je rođen 25. decembra od device Izide-Meri.
Njegovo rođenje je bilo označeno zvezdom na istoku,
a po rođenju su ga darovala tri kralja.
U 12-oj godini je bio dete učitelj,
a kad je imao 30 godina krstio ga je Anap i tako je počeo svoju službu.
Hor je imao 12 učenika sa kojima je putovao okolo,
izvodio čuda poput lečenja bolesnih i hodanje po vodi.
Hor je bio poznat po mnogim opisnim imenima kao što su Istina, Svetlost, Božiji sin,
Dobri pastir, Jagnje Božije, i mnoga druga.
Pošto ga je izdao Tajfon, Hor je razapet na krstu, sahranjen, i posle 3 dana je vaskrsao.
Ovi Horova obeležja, bilo originalna ili ne, izgleda da prožimaju
mnoge kulture sveta, jer mnogi drugi bogovi imaju
tu istu opštu mitološku strukturu.
Atis iz Frigije, rođen od device Nane na dan 25. decembra, razapet, položen u grob,
i posle 3 dana, vaskrsao.
Krišna, iz Indije, rođen od device Devaki, sa zvezdom na istoku koja predskazuje njegov dolazak,
izvodio je čuda sa svojim učenicima, i posle smrti je vaskrsao.
Grčki Dionis, rođen 25. decembra od majke device, bio je putujući učitelj
koji je izvodio čuda kao što su pretvaranje vode u vino, a davali su mu imena „Kralj svih Kraljeva“,
„jedini rođeni Sin Božiji“, „Alfa i Omega“, i mnoga druga, a posle smrti,
je vaskrsao.
Mitra, iz Persije, rođen 25. decembra od majke device, imao je 12 učenika i izvodio je čuda,
a po smrti je bio zakopan 3 dana i potom vaskrsao. Njega su takođe zvali
„Istina“, „Svetlost“, itd.
Zanimljivo je da je sveti dan obožavanja Mitre bio nedelja.
Činjenica je da postoje brojni spasitelji, iz različitih perioda,
širom sveta, koji dele ove opšte karakteristike.
ostaje pitanje: zašto ovi atributi, zašto rođenje od majke device 25. decembra,
zašto trodnevna smrt i neizbežno vaskrsnuće, zašto 12 učenika ili sledbenika?
Da bismo to otkrili, hajde da ispitamo najskorijeg od solarnih mesija.
Isus Hrist je rođen 25. decembra od device Marije u Viteljemu, njegovo rođenje je najavila
zvezda na istoku, koju su pratila tri kralja ili mudraca da bi našla i darivala novog spasitelja.
On je bio dete-učitelj sa 12 godina, sa 30 godina je kršten od strane Jovana Krstitelja,
i tako je počela njegova služba.
Isus je ima 12 učenika sa kojima je putovao izvodeći čuda kao što su lečenje bolesnih,
hodanje po vodi, podizanje ljudi iz mrtvih, takođe je bio poznat kao „Kralj nad Kraljevima“, „Sin Božiji“,
„Svetlost Sveta“, „Alfa i Omega“, „Jagnje Božije“, itd.
Pošto ga je njegov učenik Juda izdao i prodao za 30 srebrnjaka, on je razapet,
položen u grob, i posle 3 dana vaskrsao i uzdiže se na nebo.
Pre svega, proces rođenja je u potpunosti astrološki.
Zvezda na istoku je Sirijus, najsjajnija zvezda na noćnom nebu, koja se , 24. decembra,
poravnava sa 3 najsjajnije zvezde iz Orionovog pojasa.
Ove 3 zvezde se danas zovu isto kao što su se zvale u drevna vremena: Tri kralja.
Tri kralja i najsjajnija zvezda, Sirijus,
sve pokazuju na mesto izlaska sunca na dan 25. decembra.
Zbog toga Tri kralja „prate“ zvezdu na istoku, da bi
locirali izlazak sunca - rođenje sunca.
Devica Marija predstavlja sazvežđe Virgo, takođe poznato kao Devica Virgo.
Virgo na latinskom znači devica.
Virgo se ponekad i naziva Kuća hleba,
a Virgo se prikazuje kao devojka koja drži snop pšenice.
Ova Kuća hleba i njen simbol pšenice
predstavljaju avgust i septembar, vreme žetve.
U prilog ovome, bukvalan prevod Vitlejema“kuća hleba“.
Vitlejem se tako odnosi na sazvežđe Virgo, mesto na nebu, ne na Zemlji.
Postoji još jedan zanimljiv fenomen
koji se odvija oko 25. decembra, ili oko zimskog solsticija.
Počevši od letnjeg solsticija, dani postaju kraći i hladniji.
Gledano iz perspektive severne hemisfere,
sunce se kreće ka jugu i postaje sve manje i slabije.
Skraćenje dana i odumiranje
useva kako se približava zimski solsticij za drevne narode simbolizuje proces umiranja..
To je bila smrt sunca.
Do 22. decembra, opadanje sunca je u potpunosti završeno,
jer sunce, pošto se 6 meseci neprekidno kretalo ka jugu,
dostiže svoju najnižu tačku na nebu.
Tada se dešava neobična stvar: sunce, bar vidno, prestaje da se kreće južno 3 dana.
Tokom ta 3 dana pauze, sunce obitava
u blizini sazvežđa Južni krst, ili Crux.
i posle tog vremena, na dan 25. decembra, sunce
se pomera 1 stepen, ovog puta ka severu, najavljujući duže dane, toplotu, i proleće.
I tako je rečeno: Sunce je umrlo na krstu,
bilo je mrtvo 3 dana, samo da bi vaskrslo, ili se ponovo rodilo.
Zbog toga Isus i brojni drugi bogovi sunca
dele koncept raspeća, trodnevne smrti, i vaskrsnuća.
To je , u stvari, sunčev prelazni period pre nego što promeni
pravac nazad ka severnoj hemisferi, donoseći proleće i samim time spasenje.
Međutim, vaskrsenje sunca se nije slavilo sve do proletnje ravnodnevnice, ili Uskrsa.
Ovo je zbog toga što na proletnju ravnodnevnicu,
sunce zvanično nadvlada zlu tamu, pošto dani od tog trenutka traju duže
od noći, i okrepljujući efekti proleća nastupaju.
Verovatno najočigledniji simbolizam u vezi sa Isusom
tiče se 12 učenika.
Oni su jednostavno 12 sazvežđa Zodijaka,
sa kojima Isus, budući da je sunce, putuje.
Zapravo, broja 12 ima na pretek u Bibliji.
Vraćamo se na krst Zodijaka,
figurativni život sunca,
ovo nije samo umetnički izraz ili sredstvo za praćenje kretanje sunca.
Bio je to takođe i paganski duhovni simbol, čiji je skraćeni oblik izgledao ovako.
Ovo nije simbol hrišćanstva.
Ovo je paganska adaptacija krsta Zodijaka.
Zato je Isus u ranoj kultnoj umetnosti uvek prikazivan sa krstom iza glave,
jer Isus je sunce, „Božije sunce“, „Svetlost sveta“, „uzdignuti Spasitelj“,
koji će „doći ponovo“, kao što čini svakog jutra,
sa „slavom Gospodnjom“ koja čuva od „sila tame“, kao što se „ponovo rađa“ svakog jutra,
i može se videti kako „dolazi kroz oblake“,
„gore na nebesima“ sa svojom „krunom od trnja“, odnosno sunčevih zraka.
Od svih astrološko-astronomskih metafora u Bibliji, jedna od najbitnijih
ima veze sa dobima.
Svuda kroz Sveto pismo mogu se naći delovi teksta koji se odnose na „Doba“.
Da bismo razumeli ovo,
prvo treba da budemo upoznati sa fenomenom poznatim kao precesija ravnodnevnice.
Stari Egipćani, kao i kulture koje su postojale davno pre njih, su uvideli da se otprilike
svakih 2.150 godina izlazak sunca na jutro
prolećne ravnodnevnice dešava pod različitim znakom Zodijaka.
Ovo ima veze sa sporim ugaonim podrhtavanjem Zemlje dok se okreće oko svoje ose.
Zove se precesija jer se sazvežđa kreću unazad,
za razliku od normalnog godišnjeg ciklusa.
Količina vremena koja je potrebna da bi precesija prošla kroz svih 12 znakova
je grubo rečeno 25.765 godina.
Ovo se takođe naziva i „Velika godina“, i drevna društva su bila itekako svesna te pojave.
Te periode od 2.150 godina su nazivali „doba“.
Od 4300. g.p.n.e. do 2150. g.p.n.e. bilo je Doba Taurusa - Bika.
Od 2150. g.p.n.e. do 1. g.n.e, bilo je Doba Ariesa - Ovna,
a od 1. g.n.e. do 2150. g.n.e. traje doba Riba.,
doba u kome smo i dan danas.
A tokom ili oko 2150 g.n.e. ući ćemo u novo doba.
Doba Vodolije.
Uopšteno govoreći, Biblija govori o simboličkom prolasku kroz 3 doba,
dok nagoveštava četvrto..
U Starom zavetu kada Mojsije siđe sa Sinajske gore noseći 10 zapovesti,
on je veoma uzrujan što njegov narod obožava zlatno tele.
U stvari, on je razbio kamene tablice
i naredio svom narodu da se poubijaju međusobno da bi se očistili.
Većina biblijskih naučnika pripisuje ovaj bes
činjenici da su Izraeliti obožavali lažnog idola, ili nečem sličnom.
U stvari, taj zlatni bik
je Taurus - Bik, a Mojsije predstavlja novo Doba Ariesa - Ovna.
To je razlog iz kog Jevereji čak i danas sviraju u Ovnov rog.
Mojsije predstavlja novo Doba Ariesa, i pred nastupanje novog doba, svi moraju da se odreknu starog doba.
Ostala božanstva takođe obeležavaju ovaj prelaz, kao na primer Mitra
prehrišćanski bog koji ubija bika, po istoj simbiologiji.
Isus je simbolička figura koja uvodi u doba posle Doba Ariesa,
Doba Riba, ili Dve ribe.
Novi zavet obiluje simbolizmom ribe,
pošto je Isus nahranio 5000 ljudi hlebom i „2 ribe“.
Kada započne svoju svešteničku službu duž Galileje, on se sprijatelji sa 2 ribara, koji ga prate.
A mislim da smo svi videli Isus-riba nalepnicu na kolima.
A ne znaju šta ona u stvari znači.
To je paganski astrološki simbol za Kraljevstvo Sunca tokom Doba Riba.
Isto tako, pretpostavljeni datum Isusovom rođenja je u suštini početak ovog doba.
U Jevanđelju po Luki 22:10 kada ga pitaju njegovi učenici
gde će se biti poslednja Pasha, Isus odgovara:
„Eto, kad uđete u grad,
srešće vas čovek koji nosi vodu u krčagu; idite za njim u kuću u koju on uđe.“
Ovaj zapis daleko najviše otkriva od svih astroloških referenci.
Čovek koji nosi vodu u krčagu je Vodolija,
vodonoša, koji se uvek prikazuje kao čovek kao čovek koji lije vodu iz krčaga.
On predstavlja doba posle Riba,
i kada sunce (Božije Sunce) napusti Doba Riba (Isus),
ući će u Kuću Vodolije,
pošto Vodolija dolazi posle Riba u precesiji ravnodnevnice.
Sve što Isus govori jeste da posle Doba Riba nastupa Doba Vodolije.
Svi smo čuli o kraju vremena i smaku sveta.
Osim karikaturnih prikaza iz Otkrovenja,
glavni izvor za ovu ideju dolazi iz jevanđelja po Mateji 28:20,
gde Isus kaže: „..i evo ja sam s vama u sve dane do svršetka sveta.“
Međutim, u verziji kralja Džejmsa, „svet“ je pogrešan prevod, među mnogim pogrešnim prevodima.
Reč u originalu je „eon“, što znači „doba.“
„...i evo ja sam s vama u sve dane do svršetka doba (veka).“
Što je tačno, jer će se Isusova solarna personifikacija u vidu Ribe završiti kada
sunce uđe u Doba Vodolije.
Čitav koncept kraja vremena i smaka sveta
je pogrešno protumačena astrološka alegorija.
Hajde da to kažemo otprilike
100 miliona ljudi u Americi koji veruju da se približava smak sveta.
Još nešto, lik Isusa, budući da je literarni i astrološki hibrid,
je najeksplicitnije plagijat egipatskog boga-sunca Hora.
Na primer, hijeroglifi urezani na zidovima hrama u Luksoru u Egiptu pre oko 3500 godina
su slike blagovesti, bezgrešnog začeća, rođenja, i poklonjenje Horu.
Prikazi počinju tako što To objavljuje devici Izidi da će začeti Hora,
potom Nef, sveti duh, oplođuje devicu, a potom sledi devičin porođaj i poklonjenje.
Ovo je doslovce priča o Isusovom bezgrešnom začeću.
U stvari, literarne sličnosti između egipatske i hrišćanske religije su zapanjujuće.
I plagijatorstvo se nastavlja.
Priča o Noju i Nojevoj barci je preuzeta direktno iz tradicije.
Koncept Velikog potopa je rasprostranjen u celom drevnom svetu,
sa preko 200 različitih navedenih tvrdnji u različitim periodima i vremenima.
Međutim, nema potrebe pretraživati prehrišćanske izvore osim epa o Gilgamešu,
napisanom 2600. g.p.n.e.
Ova priča govori o Velikom potopu, barki sa spasenim životinjama,
i čak i puštanje i povratak golubice, sve su to zajedničke crte sa biblijskom pričom,
pored mnogih drugih sličnosti.
A potom je tu plagirana priča o Mojsiju..
Priča se da je Mojsije po rođenju stavljen
u korpu od trske i pušten da niz reku da bi izbegao čedomorstvo.
Našla ga je kraljevska kćerka i odgajila ga kao princa.
Ova priča o bebi u korpi je direktno preuzeta iz mita o Sargonu iz Akada koja datira otprilike iz 2250. g.p.n.e.
Sargon se rodio, stavljen u korpu od trske da bi izbegao čedomorstvo, i pušten niz reku.
Potom je bio spasen i odgojen od strane Aki, kraljevske babice.
Pored toga, Mojsije je poznat kao Davalac zakona, davalac Deset zapovesti, zakona Mojsijevog..
Međutim, ideja Zakona koje Bog daje proroku na planini je takođe veoma star motiv.
Mojsije je samo jedan davalac zakona u dugoj liniji davalaca zakona u mitološkoj istoriji.
U Indiji, Manu je bio veliki davalac zakona.
Na Kritu, Minos se popeo na planinu Dikta, gde mu je Zevs dao svete zakone.
U Egiptu je to bio Majsis, koji je nosio kamene tablice na kojima su bili napisani božiji zakoni.
Manu, Minos, Majsis, Mojsije.
A što se tiče Deset zapovesti,
one su direktno preuzete iz Stiha 125 egipatske Knjige mrtvih.
Ono što je u Knjizi mrtvih glasilo
„Nisam ukrao“ postalo je „Ne kradi,“
„Nisam ubio“ postalo je „Ne ubij,“
„Nisam govorio laži“ postalo je „Ne svedoči lažno na bližnjega svoga“ i tako dalje.
Zapravo, egipatska religija je verovatno
primarni temelj judeo-hrišćanske teologije.
Krštenje, zagrobni život, poslednji sud, majka devica, smrt i vaskrsnuće, raspeće,
zavetni kovčeg, obrezivanje, spasitelji, sveta pričest, veliki potop,
Uskrs, Božić, Pasha, i mnogi, mnogi drugi, sve su to atributi egipatskih ideja,
davno pre hrišćanstva i judaizma.
Sveti mučenik Justin, jedan od prvih hrišćanskih istoričara i branitelja hrišćanstva, je napisao:
„Kada kažemo da je on, Isus Hrist, naš učitelj, stvoren bez seksualnog čina, bio razapet
i umro, a potom se digao iz mrtvih, i uzdigao na nebo, mi ne tvrdimo ništa drugačije od onoga
što verujete u vezi sa onima koje smatrate sinovima Jupitera.“
U drugom zapisu, Sveti mučenik Justin je rekao:
„Rodila ga je devica, prihvatite da je to isto ono u šta verujete u vezi sa Persejom.“
Očigledno je da su Justin i drugi rani hrišćani znali koliko je hrišćanstvo slično
paganskim religijama.
Međutim, Justin je imao rešenje. Što se njega ticalo, to je đavolje delo.
Đavo je bio toliko dalekovid da dođe pre Hrista,
i stvori ove karakteristike u paganskom svetu.
Fundamentalno hrišćanstvo, fascinantno.
Ti ljudi zaista veruju da je Svet star 12.000 godina.
Jednog od tih likova sam zaista pitao: „OK, fosili dinosaurusa?“
On odgovara: „Fosili dinosaurusa? Bog ih je tu stavio da bi kušao našu veru!“
„Mislim da je Bog postavio tebe ovde da kuša moju veru, druškane!“
Biblija nije ništa drugo do astro-teološki literarni hibrid,
kao i skoro svi religiozni mitovi pre nje.
Zapravo, taj aspekt prenošenja,
karakteristika jedne od ličnosti na novu ličnost, može se pronaći u samoj knjizi.
U Starom zavetu postoji priča o Josifu.
Josif je bio Isusov prototip.
Josif je rođen čudesnim rođenjem, Isus je rođen čudesnim rođenjem.
Josif je imao 12 braće, Isus je imao 12 učenika.
Josif je bio prodat za 20 srebrnjaka, Isus je bio prodat za 30 srebrnjaka.
Brat Juda predlaže prodaju Josifa, učenik Juda predlaže prodaju Isusa.
Josif je svoj rad počeo u 30. godini, Isus je počeo svoj rad u 30. godini.
Paralele se nastavljaju u nedogled.
Pored toga, postoji li ijedan nebiblijski istorijski dokaz postojanja ijedne osobe po imenu Isus,
sin Marije, koji je putovao sa svojih 12 sledbenika, lečeći ljude i slično?
Postoje brojni istoričari koji su živeli na i u okolini Mediterana ili tokom ili ubrzo
nakon tobožnjeg života Isusa.
Koliko tih istoričara dokumentuju tu osobu?
Niti jedan.
Međutim, da bismo bili fer, to ne znači da branitelji
Istorijskog Isusa nisu tvrdili suprotno.
Obično se poziva na četiri istoričara da bi se opravdalo Isusovo postojanje.
Plinije mlađi, Suetonius, i Tacit su prva tri.
Zapisi svakog od njih se sastoje od samo nekoliko
rečenica u najboljem slučaju i samo govore o Hristusu ili Hristu,
što u stvari nije ime nego titula, koja znači „miropomazani.“
Četvrti izvor je Josif, a za njega se već stotinama godina dokazano zna da je falsifikat.
Tužno je da se i dalje navodi kao istinit.
Pomislili biste da bi čovek koji je ustao iz mrtvih i uzneo se na nebo na očigled svih
i izvodio sijaset čuda pripisanih njemu dospeo u istorijske spise.
To se nije desilo, jer kad se odmere dokazi,
postoje prilično velike šanse da ličnost poznata kao Isus nije ni postojala.
„Hrišćanska religija je parodija obožavanja sunca,
u kojoj se čovek po imenu Hrist stavlja na mesto sunca, i
odaje mu se pošta koja se prvobitno odavala suncu“ - Tomas Pejn, 1737-1809
Ne želimo da budemo surovi, ali želimo da budemo činjenično tačni.
Ne želimo da povredimo ničija osećanja, ali želimo da budemo akademski ispravni,
što se tiče onoga što shvatamo i znamo da je istina.
Hrišćanstvo jednostavno nije zasnovano na istini.
Nalazimo, u stvari, da hrišćanstvo nije ništa više nego rimljanska priča, politički razvijena.
Realnost je da je Isus bio solarno božanstvo gnostičke hrišćanske sekte,
i da je poput ostalih paganskih bogova, bio mitsko biće.
Političke strukture su bile te koje su htele da istorizuju Isusa u svrhu društvene kontrole.
Do 325. g.n.e. car Konstanin je sazvao Nikejski sabor.
tokom ovog sastanka su ustanovljene politički motivisane hrišćanske doktrine
i tako je počela duga istorija hrišćanskog krvoprolića i duhovne prevare.
A narednih 1600 godina, Vatikan je zadržao politički stisak oko vrata cele Evrope,
što je dovelo do takvih veselih perioda kao što je Mračno doba,
kao i do prosvetljujućih događaja kao što su krstaški pohodi, i inkvizicija.
Hrišćanstvo, kao i ostali teistički sistemi verovanja, su prevara ovog doba.
Ono služi odvajanju ljudske vrste od prirodnog sveta, kao i međusobnom odvajanju pripadnika ljudske vrste.
Ono podržava slepo pokoravanje autoritetu.
Ono umanjuje ljudsku odgovornost jer „Bog“ sve kontroliše,
tako opravdavajući užasne zločine počinjene u ime potrage za božanskim.
A što je najbitnije, omogućuje onima koji znaju istinu da koriste taj mit
da manipulišu i kontrolišu društvo.
Religijski mit je najmoćnije sredstvo ikad stvoreno, i služi kao psihološko tle
na kojem ostali mitovi mogu da bujaju.
Mit je ideja koja je, iako se u nju široko veruje, neistinita.
U dubljem smislu, u religijskom smislu, mit služi kao priča koja usmerava i pokreće ljude.
Fokus nije na odnosu priče prema stvarnosti, nego na njenoj funkciji.
Priča ne može da funkcioniše, ukoliko zajednica ili nacija ne veruje u njenu istinitost.
Ne podleže raspravi da neki ljudi imaju toliko lošeg ukusa da postavljaju pitanje istinitosti svete priče.
Čuvari vere ne ulaze u diskusiju sa njima.
Oni ih ignorišu, ili ih prozivaju bogohulnicima.
Pogrešno je, bogohulno i grešno da sugerišete, implicirate, ili navodite druge ljude
da dođu do zaključka da je vlada SAD ubila 3.000 svojih građana.
DEO DRUGI: CEO SVET JE POZORNICA
...kao da je tim za rušenje izveo eksploziju, kada rušite neku staru zgradu.
Izgleda kao scena nadgledanog miniranja i rušenja stare zgrade.
Svako ko je ikada gledao takva nadgledana rušenja zgrade zna da ako hoćete to da uradite
morate da srušite podzemnu infrastrukturu zgrade.
Način na koji zgrada pada... Ovo je rezultat nečega što je bilo planirano.
Nije slučajno da se prvi toranj samo srušio
a da se potom i drugi toranj srušio na identičan način.
Kako su ovo postigli, to ne znamo.
Zgrada se pretvorila u prašinu..
Ne može da se nađe sto, ne može da se nađe stolica, ne može da se nađe telefon ili kompjuter.
Najveće parče telefona koje sam našao je pola tipke tastature,
i bila je ove veličine.
A šta se desilo sa betonom?
Beton je zdrobljen u prah.
Od reke do reke - ova prašina, 5 do 8 cm debljine.
Beton je jednostavno...smrvljen u prah!
Prisetite se slika koje smo svi već previše puta videli na TV-u,
zgrada koja se planski ruši uz pomoć dobro raspoređenog dinamita.
Izgleda kao da su imali detonatore, da, detonatore, postavljene za rušenje zgrade, bum, bum, bum.
Čula se druga eksplozija.
Došlo je do žestoke eksplozije.
Potom je došlo do druge eksplozije, a potom do rušenja.
...udarac od eksplozije od koga su onda svi popadali.
Meni je to zvučalo kao eksplozija.
Zvučalo je kao pucnji iz oružja, beng-beng-beng. A potom iznenada tri snažne eksplozije.
...i čuli smo jaku eksploziju dok smo silazili.
...i onda je čitav vrh zgrade jednostavno eksplodirao.
Videli smo neku vrstu eksplozije.
...sudeći po snazi eksplozija...
...velika eksplozija...oduvala nas je nazad na 8. sprat...
...onda smo došli u predvorje, i tada je došlo do velike eksplozije.
Predvorje je izgledalo kao da je tu eksplodirala bomba.
...ogromne eksplozije, krhotine padaju kao kiša...
...došlo je do ogromne eksplozije...
...ogromna eksplozija koju smo svi čuli i osetili.
Upravo smo prisustvovali nekakvoj eksploziji...
...bila je veoma glasna...jak prasak...eksplozija...
...dim i propratne eksplozije u Kuli 1...
...još jedna bomba je eksplodirala... On smatra da su to bile naprave
prethodno postavljene u zgradu...
...postavljene u zgradu...
Mit o 11. septembru
19 otmičara, čiji je vođa Osama Bin Laden, otela su 4 putnička aviona
i izbegavajući sistem vazdušne odbrane (NORAD), uspeli su da pogode 75% svojih meta.
Potom, kule 1,2 i 7 Svetskog trgovinskog centra zbog „palačinka“ rušenja strukture izazvanog požarom,
dok je avion koji se pogodio Pentagon ispario pri udaru, kao i avion koji se srušio u Šenksvilu.
Komisija za 11. septembar je utvrdila da nije bilo nagoveštaja za ovaj teroristički akt,
dok su mnogostruki propusti u sistemu odbrane onemogućili odgovarajuću odbranu.
„nije bilo nagoveštaja“
Ne verujem da bi iko mogao da predvidi
da bi oni mogli da pokušaju da upotrebe avion kao projektil, oteti avion kao projektil.
...barem niko u našoj vladi,
a mislim da ni prethodna vlada nije mogla da predvidi da će avionima rušiti zgrade.
Nije bilo nikakvih posebnih pretnji, koje su uključivale stvarno domaće operacije koje su uključivale ono što se desilo očigledno, gradovi, aviokompanije, i tako dalje.
Nije bilo znakova upozorenja, da ja znam..
„USA Tudej“ izveštava da je tokom 2 godine koje su prethodile napadima 11. septembra
NORAD je sprovodio vežbe koristeći otete avione kao oružje.
A jedna od meta je bio Svetski trgovinski centar.
Naslovna strana Priručnika za reakcije Federalne agencije za upravljanje krizinim situacijama, 1997.
Operacija „Maskal“, oktobar 2000: Simulirani pad aviona na Pentagon.
U poverljivim dokumenatima sa Filipina koje je nabavio CNN, plan je jasan:
Ukrcao bi se na bilo koji američki putnički let, preuzeo kontrolu nad pilotskom kabinom, i obrušiti avion na sedište CIA.
Ostale zgrade koje su bile predviđene kao meta - Pentagon i Svetski trgovinski centar.
Rečima Džordža Tenea crvene lampice za bezbednost i anti-terorizam su treperile
da su upozorenja neposrednog napada toliko ozbiljne, da je nešto dramatično trebalo da se uradi.
Bilo je nenadmašno.
Umesto toga, naš predsednik je otišao na jednomesečni odmor?
19 otmičara
Šef Obaveštajne službe Pakistana (ISI) Mahmud Ahmed
je tražio Omaru Šeiku da pošalje 100.000 $ Mohamedu Ati koji je bio vođa otmičara.
...otmičar Mohamed Ata je primio novac preko Pakistana.
Veruje se da je čovek koji je poslao novac Ati Ahmed Omar Said Šeik.
Omar Šeik je priznao da ga je podržala obaveštajna služba pakistanske vlade - ISI.
Nije bilo istrage o tome zašto je general Ahmad naredio da se Mohamedu Ati pošalje 100.000 $.
Na jutro 11. septembra zvaničnici Vlade su doručkovali sa generalom Ahmadom u Vašingtonu.
Komisija za 11. septembar je u svom zvaničnom izveštaju smatrala da je finansiranje napada „od male važnosti“.
Rečeno nam je da je 4 ili 5 navodnih otmičara bilo na svakom od letova,
a ako je tako njihova imena bi trebalo da se nalaze na spisku putnika.
Ali, spisak putnika koji je bio objavljen nije sadržavao niti imena navodnih otmičara,
niti bilo kakva arapska imena.
Znamo da je ljudima koji su navodno otmičari
njihove kuće, automobili, kreditne kartice platila Vlada SAD.
Oni su, zapravo, bili - agenti.
Dokazi su takođe, čini se, podmetnuti.
Pasoš jednog od otmičara na letu broj 11 je navodno nađen u ruševinama.
...prolazi kroz vatrenu loptu, kroz bok aviona
i pada na zemlju neoštećen.
Ali,nešto se desilo.
Čitavih 6 meseci su izjavljivali da imaju ovaj pasoš...“Da, imamo ga, imamo dokaz“
a onda se taj čovek pojavljuje, živ.
Neki od ovih 19 ljudi su i dalje živi.
Nisam mogao da verujem kada me je FBI stavio na njihovu listu. Saopštili su moje ime i datum rođenja, ali ja nisam bombaš-samoubica.
Ovde sam. Živ sam. Nemam pojma kako se upravlja avionom.
Najmanje 6 od ovih „otmičara“ je i dalje živo.
Do dana današnjeg FBI još nije revidirao tu listu.
Nijedan dokaz nikada nije povezao ijednog od živih ili poginuli „otmičara“ sa Osamom Bin Ladenom.
Osama Bin Laden.
Naravno, mi tražimo Sadama Huseina, mislim Bin Ladena, on je, on je...
Januar, 2001. godine: Bušova vlada naređuje FBI i obaveštajnim agencijama da obustave istrage
u vezi sa Bin Laden porodicom, uključujući i dva rođaka Osame Bin Ladena
koji žive, pogodite gde? - u Fols Čerč, u Virdžiniji,
odmah do sedišta CIA.
Kada je već bio „najtraženiji kriminalac“ u Americi
on je navodno proveo dve nedelje u američkoj bolnici u Dubaiju,
gde ga je lečio američki doktor i posetio lokalni agent.CIA.
Nismo videli ni delić dokaza koji direktno povezuje Osamu Bin Ladena
sa fazama planiranja napada 11. septembra.
Ovaj neuspeh da se obezbede dokazi je kasnije ocenjen kao nepotreban
jer je na video-snimku navodno pronađenom u Avganistanu Bin Laden priznao odgovornost za napade.
Ovo priznanje se sada široko navodi kao dokaz.
Ali, čovek na video-snimku ima tamniju kožu, punije obraze i širi nos
nego Osama Bin Laden na svim drugim snimcima.
Opet se čini da imamo podmetnute dokaze.
Godine 1976. Osamin stariji brat, Salim Bin Laden je unajmio čoveka po imenu Džim Bat u Teksasu
da upravlja svim investicijama porodice Bin Laden u Sjedinjenim Državama.
Džim Bat je isto tako sasvim slučajno lični, skoro doživotni prijatelj i bivšeg pilota Nacionalne garde, Džordža V. Buša.
Veze između Bušovih i Bin Ladenovih postaju mnogo jasnije kada
je Džordž Herbert Voker Buš putovao u Saudijsku Arabiju 1998. i 2000. godine
da bi se sastao sa Bin Laden porodicom u ime kompanije pod imenom Karlajl grupa.
Džordž H.V. Buš se sastajao sa Osaminim starijim bratom, Shafig Bin Ladenom, jutra 11. septembra u ime Karlajl grupe.
Karlajl grupa je povezana sa najvećim vojnim dobavljačima, koji nastavljaju da žanju ogromne profite od „Rata protiv terorizma“ i ratova u Avganistanu i Iraku koju su uslediliposle 11. septembra.
Pentagon
Kako je iko mogao da upravlja 60 tona teškim, 38 metara širokim, i 13 metara visokim avionom kroz ovakve prepreke.
Avion je pre nego što je udario u Pentagon navodno izveo spiralu od 270 stepeni na dole
a opet Hani Hanjur je bio poznat kao očajan pilot koji nije mogao bezbedno da upravlja čak ni malim avionom.
„Nije ga brinulo što nije mogao da prođe kurs“ - zaposleni u školi letenja
„Ja sam do dana današnjeg začuđen da je on mogao da uleti u Pentagon...on uopšte nije znao da upravlja avionom“ - zaposleni u školi letenja.
Nema sedišta, nema prtljaga, nema tela. Ničega osim cigli i krečnjaka.
Zvanično objašnjene za ovo je da je od velike vreline od mlaznog goriva čitav avion ispario.
Let 77 je imao 2 Rols Rojs motora od legure čelika i titanijuma.
i svaki teži po 6 tona.
Naučno je nemoguće da mlazno gorivo 12 tona čelika i titanijuma pretvori u paru.
Takođe nam je rečeno da su tela uspeli da identifikuju
ili putem otisaka prstiju ili DNK.
Pa, koja vrsta goriva pretvori aluminijum i kaljeni čelik, a, pritom ljudska tela ostanu netaknuta?
Po bilo kakve bliže inspekcije ne postoje dokazi da se avion srušio igde blizu Pentagona,
a kao što sam rekao, jedini delovi koji su ostali a da ih možete videti su dovoljno mali da ih možete podići rukom.
Ubrzo posle udara, vladini agenti su pokupili i odneli ostatke.
Ceo travnjak je prekriven prašinom i šljunkom tako da su bilo kakvi zaostali forenzički dokazi
bukvalno prekriveni.
Snimci sa sigurnosnih kamera koji bi pokazali šta je zaista pogodilo Pentagon
su odmah konfiskovani od strane agenata FBI.
A Ministarstvo pravde do dana današnjeg odbija da ih objavi.
Da ovi snimci dokazuju da je 757 zaista pogodio Pentagon
većina nas bi pretpostavila da bi ih Vlada objavila.
Šenksvil
Izgleda kao da tamo nema ničeg osim rupe u zemlji.
U osnovi, to je tačno.
Jedina stvar koja se mogla videti sa mesta gde smo mi stajali je bilo veliko udubljenje u zemlji i slomljeno drveće.
Mogli su se videti ljudi koji rade, hodaju okolo,
ali se, sa naše tačke gledišta, moglo videti da nije ostalo puno toga.
Ikakvih velikih komada olupine?
Ne, nije bilo ničega.
Ničega po čemu biste mogli da zaključite da se tu srušio avion.
Pad putničkog aviona u Nigeriji.
„Pad“ leta 93 u Šenksvilu.
Kule 1,2 i 7 Svetskog trgovinskog centra
Teorija „palačinka“ po kojoj su požari, iako nisu istopili čelik,
bili dovoljno jaki da podove oslabljene udarima aviona
odvoje od čeličnih stubova, a ovo je započeli lančanu reakciju.
Stoga biste očekivali da po toj teoriji, koja je zvanična teorija,
vidite čitavu gomilu podova nagomilanih jedan preko drugog
a potom osovinu centralnih stubova koji štrče.
Središte svakog od tornjeva-bliznakinja se sastojalo od 47 masivnih čeličnih stubova.
Da su se podovi odlomili od njih,
ovi stubovi bi i dalje štrčali nekih 300 metar u vis.
Avion nije presekao sve te centralne stubove.
Ti tornji su tako projektovani da podnesu udar Boinga 707 u bilo koji deo zgrade.
Zgrada je verovatno mogla da izdrži nekoliko putničkih aviona.
...da je avion proleteo pravo kroz zgradu.
Da, ravno kroz.
Znači, vi kažete da je zgrada zaista tako projektovana da izdrži takvu rupu
i dalje se ne sruši?
Da, jeste.
Ukoliko biste sa vrha Svetskog trgovinskog centra, sa visine od 110 spratova bacili, recimo, bilijarsku figuru
trebalo bi joj 8 do 10 sekundi da udari o zemlju a da pritom ne naiđe na bilo kakve prepreke.
Bliznakinje su se srušile maltene brzinom slobodnog pada.
200.000 tona čelika biva razneseno i razbacano u krugu od preko 150 metara.
Ovo znači da su se spratovi obrušavali prosečnom brzinom od oko deset spratova po sekundi.
Ne postoji „palačinka“ scenario padanja zgrade
koji joj omogućava da pada brzinom slobodnog pada.
A šta onda to može da uradi? Šta može tom brzinom sa sklanja masu sa puta?
Eksploziv.
47 ogromnih čeličnih stubova koje se uzdižu duž središta su međusobno povezani,
kako učinite da padnu istovremeno tako da središte nestane?
Izgleda kao da su ti centralni stubovi isečeni.
Mi to radimo tako što isečemo gredu pod uglom.
Centralni stubovi STC-a posle rušenja.
Obratite pažnju na „sečeni“ oblik i istopljeni...ili „rastopljeni čelik“.
Počeo sam da zagledam liveni metal..
U sve tri zgrade - oba tornja u ruševinama, u podrumima i tornju 7
nalazili su se lokve rastopljenog metala.
Posle više od 6 nedelja posle pada, u ruševinama su zabeležene vrele tačke od 1100 oC.
To je za 260 oC više od temperature gorenja mlaznog goriva.
Siđete dole i vidite rastopljeni čelik. Rastopljeni čelik kako reče niz kanale.
Kao da ste u livnici. Kao vulkanska lava.
Rastopljeni čelik smo nalazili „tri, četiri i pet nedelja kasnije.“
Rekao je da je rastopljeni čelik pronađen i ispod Svetskog trgovinskog centra 7.
I tako razgledam zvanične izveštaje, i šta oni kažu o rastopljenom čeliku?
Ne kažu ništa.
Čekajte trenutak. Ovo je bitan dokaz.
Odakle taj čelik?
Termit (eksploziv-zapaljivač) je toliko vreo da prolazi kroz čelik, kroz čelik neke strukture na primer,
kao nož kroz puter.
Proizvod su rastopljeno gvožđe i aluminijum-oksid koji se obično oslobađa u vidu prašine.
Znate, oni ogromni oblaci prašine
možete zamisliti, kada skupite na jednom mestu ogromne količine ovih hemikalija.
Putem elektron-mikroskopske analize istopljenog čelika iz STC i mikrosfera bogatih gvožđem u prašini,
dr Džons je pronašao tragove ne samo eksplozivne mešavine Termita, već i, zbog visokog sastava sumpora, „Termat“,
patentiranu vrstu Termita koja se koristi u nadgledanom rušenju.
Lokve rastopljenog metala ispod oba tornja pošto su se obrušili, uključujući i toranj 7.
E, sad, toranj 7 čak nije ni udario avion.
Deo problema je što većina ljudi jednostavno ne zna mnogo o tornju 7
zbog neobične tajanstvenosti u vezi sa njenim padom.
To je bio neboder od 47 spratova.
Ova zgrada je pala u 17:25
U nju nije udario avion.
Ova zgrada je imala požare na samo 2 ili 3 sprata.
...a srušena je po principima onoga što mi poznajemo kao nadgledano rušenje.
Nadgledana rušenja izgledaju upravo tako, ugibanje u sredini,
a potom se ta zgrada jednostavno obruši gotovo brzinom slobodnog pada.
Prvo dignu u vazduh jedan od centralnih stubova da bi se zgrada urušila.
Toranj 7 je imao klasično ulegnuće ili klin.
Njegov centralni stub je prvi dignut u vazduh
tako da nije oštetio strukturu zgrada samo nekoliko stopa udaljenih od nje.
Objašnjenje Vlade za sva tri pada je teorija „požara“.
NIKADA pre ili posle 11. septembra se nijedan zgrada od čelika nije srušila od požara.
Karakteristike pada tornjeva 1, 2 i 7 STC-a potpuno odgovaraju obrascu kontrolisanog rušenja.
O, a jesam li pomenuo eksplozije u podrumu? Koje su se desile nekoliko trenutaka posle prvog udara aviona?
Naša kancelarija je bila na B-1 nivou. Dok sam pričao sa nadzornikom negde oko 8:46
odjednom smo čuli - BUM! Eksplozija toliko jaka da nas je odbacila u vis.
A došla je iz podruma, između nivoa B-2 i B-3.
A kada sam krenuo to da javim, čuli smo - BUM! Udar aviona na vrhu.
Dok sam hodao hodnikom pored glavnog teretnog lifta u tornju, tada sam osetio eksploziju.
Silina eksplozije me je bacila na pod
i tada je sve počelo da se dešava.
Iznenada je ponovo došlo do velikog udara
i sve plafonske ploče su padale
Morate ići pravo preko od tornja 1 do tornja 2 STC-a
i tada se iznenada sve iznova desilo.
nešto drugo nas je oborilo na pod... Osetilo se prvo u podrumu,
zidovi su krenuli da se obrušavaju na sve.
Znam ljude koji su poginuli u podrumu,
znam ljude kojima su slomljene noge u podrumu,
ljudima je rađena rekonstruktivna hirurgija jer su ih zidovi udarili u lice.
NORAD
Prema standardnim procedurama delovanja ukoliko bi neka od kontrola letenja FAA (Federalna Administracija Avijacije) primeti bilo šta
što ukazuje na potencijalnu otmicu aviona,
kontrolori moraju da kontaktiraju naređenog.
Ukoliko se problem ne može rešiti u roku od oko jednog minuta
nadležni bi trebalo da traži od NORAD-a (Severnoamerička kontrola vazdušnog prostora)
da pošalje borbene avione da saznaju o čemu se radi.
NORAD potom daje šifrovano naređenje najbližoj vojnoj vazdušnoj bazi sa borbenim avionima u stanju pripravnosti.
A iako se presretanja obično dešavaju u roku od 10ak minuta,
u ovom slučaju je prošlo oko 80 minuta pre nego što su borbeni avioni uopšte bili u vazduhu.
To je zapanjujuća nepravilnost.
Nijedan presretač avijacije SAD nije zakotrljao točak pre nego što je bilo suviše kasno.
Uopšte nema mlaznjaka.
Šta ako su bili toliko zbunjeni, i to namerno zbunjeni da nisu mogli da odgovore?
Razlog zbog kog nisu znali gde da idu
je taj što se u tom trenutku odigravalo nekoliko vojnih anti-ratnih vežbi koje su se preplitale.
koje su podrazumevale ubacivanje lažnih signala na ekranima radara u severo-istočnom sektoru vazdušne odbrane.
FAA: „Zdravo, Boston Centar kontrola letenja, imamo problem. Imamo otet avion koji se kreće ka Njujorku.
Treba nam neko da pošalje avione F-16 ili slično ovamo, pomozite nam.“
NORAD: „Je li to stvarni svet ili vežba?“
Bila je još jedna vežba - „Budni ratnik“, koja je prema izvoru iz NORAD-a
bila simulacijska vežba otmice koja se odigravala u isto vreme.
Sa samo 8 borbenih aviona na raspolaganju koji moraju biti poslati u parovima,
oni su imali posla sa čak 22 moguće otmice na dan 11. septembra,
a nisu mogli da razlikuju vojne vežbe od pravih otmica.
2000. godine, NORAD je imao 67 presretanja. 100% tačnosti. Na dan 11. septembra su napravili 4 greške u jednom danu.
Na jutro 11. septembra Dik Čejni je bio zadužen za NORAD naređenja iz komandnog bunkera ispod Bele kuće.
U bar jednoj od mnogih vojnih igara koje su se odigravale tog jutra, avioni kojima se uleće u zgradu su bili deo scenarija.
Komisija za 11. septembar
Strana 172:
„Vlada SAD nije bila u stanju da utvrdi poreklo novca korištenog za napade 11. septembra.
Na kraju krajeva, to pitanje je od male važnosti.“
Američke vlasti nisu bile u stanju da uđu u trag izvoru finansiranja.
A potom, najzačuđujuća podmukla izjava „na kraju krajeva je od malog značaja“.
Od ogromnog je značaja!
Zar nije bitno ko je platio 11. septembar?
Pad tornja 7 je bio posebno težak za objasniti.
Izveštaj Komisije za 11. septembar implicitno je priznala da nije mogla da objasni pad te zgrade
time što ga uopšte nije ni pomenula.
G. Predsedniče, zašto Vi i Potpredsednik insistirate da se pojavite zajedno pred Komisijom za 11. septembar?
Zato što Komisija želi da nam postavi pitanja, zato se sastajemo,
ja jedva čekam da se sastanem sa njima i odgovorim na ta pitanja.
Pitanje je bilo zašto se pojavljujete zajedno umesto odvojeno, kako su oni zahtevali?
Zato što je dobra prilika za obojicu da odgovorimo na pitanja koja nam Komisija
želi postaviti, i ja jedva čekam da na njih odgovorim.
Mislite li da bi trebalo da bi trebalo da su u stanju da izađu i govore sopstvenim rečima?
Trebalo bi da budu pod zakletvom.
Da, u javnosti.
Kada su se Buš i Čejni sastali sa Komisijom, učinili su to pod sopstvenim uslovima
Pojavili su se zajedno.
Nisu bili pod zakletvom.
Nije bilo dozvoljeno prisustvo novinara niti članova porodica.
Nikakva vrsta snimanja nije bila dozvoljena.
Nikakvi transkripti nisu bili dozvoljeni.
Zar ne mislite da porodice zaslužuju da imaju transkripte ili da mogu da vide...?
Adame, postavili ste mi to pitanje juče, imam isti odgovor... Sledeće pitanje...
Finalni izveštaj je bio jednoglasan.
Što znači da je ijedan od članova Komisije imao ikakvu primedbu na bilo šta,
ta činjenica bi bila izbačena iz izveštaja.
Saznali smo da on ne samo da je bio u prelaznom timu Bušove vlade,
nego je bio i osoba koja je napisala nacrt memoranduma
o postavljanju Odbora za nacionalnu bezbednost Bušove administracije,
da je on osoba koja je napisala strategiju preventivnog rata
koja je na kraju iskorištena za rak u Iraku,
da je blizak prijatelj Kondolize Rajs,
želimo da on podnese ostavku.
Ne postoji bukvalno ništa u Izveštaju o 11. septembru što Bušova administracija nije odobrila..
Stoga, možemo da razumemo zašto bi komisija pod vođstvom Zelikova
ignorisala sve dokaze koji su ukazivali na istinu
da je 11. septembar bio lažna operacija
čiji je cilj da se odobre doktrine i fondovi za novi nivo imperijalne mobilizacije.
Terorizam.
Terorizam: 1) sistematska upotreba terora, koja se manifestuje u nasilju i zastrašivanju, sa ciljem stvaranja straha.
stvaranja straha.
Naoružani noževima. Naoružani hemijskim, biološkim i nuklearnim oružjem.
Fanatici. Teroristi. 11. septembar. 11. septembra. Ubice.
11. septembar. Terorista. Teroristu. Teroristi Al Kaide.
Nuklearno oružje. Teror. 11. septembar . Terori. Teroru. Terora. Zlo.
11. septembar, 11. septembarski , 11. septembra , Teroristi. Rat i opasnost.
11. septembra. Terorizam. Svetski terorizam. Terorčina. Teroristički.
Terorističkom. Terorističkoga. Terorističku. Terorističkih . Teroristi.
Terorista. Teroristkinja. Terorizamski. 11. septembar. Globalni terorizam.
Terorizma. Terorizmu. Terorista. 11. septembar. Svetski terorizam.
Teroristu. Terorizam. 11. septembar. Globalni terorizam.
11. septembra. Teroristički. Terorističkom. Terorističkoga. Terorističku.
Terorističke. Oružje za masovnu destrukciju. 11. septembar.
11. septembar. Teroristi. Zli terorista. Terorčuga. Teroristi ZNAJU!
Terorizam. Te reči se hipnotički ponavljaju:
Terorizam. Teroristi. Teroristička pretnja. I, naravno, veruje-se-da-su-povezani-sa-Al-Kaidom.
Ali, takozvani „rat protiv terorizma“ je pred našim očima 24 sata dnevno, 7 dana u nedelji
kao neizbežni fokus našeg postojanja.
Jednog dana će naši unuci osvrnuti na ovo vreme i pitati:
„Kako smo dobili rat protiv terorizma?“
Čitava vladajuća klasa u Americi, vladajuća elita
vidi terorizam kao najbolje sredstvo, zaista jedino sredstvo,
obezbeđivanja socijalne kohezije,
obezbeđivanja slike neprijatelja za društvo, da bi ga održali.
Sudeći prema neokonzervativnoj teoriji Karla Šmita, morate imati sliku neprijatelja
da biste imali društvo.
Veoma opasna stvar jer sada to znači da su ceo društveni poredak,
političke stranke, intelektualni život, politika uopšte
svi zasnovani na monstruoznom mitu.
Skoro svi osumnjičeni teroristi su pušteni na slobodu bez optužnice.
...ali tek pošto su dospeli na naslovne strane novina da ih vi vidite.
Teroristička pretnja...
Veliko sranje.
Terorizam: 2) tehnika koju koriste Vlade da manipulišu javnim mnjenjem sa ciljem sprovođenja izvesnog cilja.
Pogledajte šta je CIA uradila ovoj zemlji. Ono što su nam oni uradili je neverovatno.
Pogledajte sve te terorističke akcije koje su se odigrale. CIA stoji iza više njih, ako ne i svih.
Imali smo napade na Mornaričke kasarne, potom ambasadu u Keniji.
Imali smo Pan-Am 103, napad na nosač aviona Kol,
imali smo Oklahoma Siti, imali smo Svetski trgovinski centar 1993. godine.
...koji su pomogli teroristima da dignu u vazduh STC prvi put.
Oni su napravili bombu, oni su nabavili vozačku dozvolu.
Doušnik Emad A. Salem, 43-godišnji bivši oficir egipatske vojske,
je dobio zadatak da sastavi bombu, i potom otišao kod svog nadređenog, nadređenog iz FBI,
i rekao, „napravićemo lažnu bombu“ zar ne?,
a FBI nadređeni mu je rekao „ne, stavićemo pravu bombu.“
FBI je ta koja je, u stvari, izvela napad na Svetski trgovinski centar 1993. godine.
Oni su zapravo unajmili Emada Salema i platili mu milion dolara
i dali mu pravi eksploziv, detonator i rekli mu da napravi bombu
i da je da budalastim ljudima koje je kontrolisao
da bi mogli da izvedu napad na kompleks Svetskog trgovinskog centra.
Na njihovu žalost, poginulo je samo šestoro ljudi,
nedovoljno da donesu zakon.
Stoga, dve godine kasnije,
19. aprila 1995. godine eksplozija zgrade Mura, u Oklahoma Sitiju
168 ljudi poginulo...godinu dana kasnije, donet je zakon o anti-terorizmu,
kojim se oduzimaju mnoga od naših ustavnih prava i građanskih sloboda.
7. jul 2005. - London
Bombaški napad na tri voza i autobus, u kom je poginulo 56 osoba.
Tog jutra se baš desilo da se takođe odvijala „anti-teroristička vežba“
koje su podrazumevale...
TAKAV ISTI BOMBAŠKI SCENARIO.
NA TIM ISTIM STANCIAMA VOZA.
U TO ISTO VREME.
Bilo je pola 10 ujutru.
Mi smo zapravo sprovodili vežbu za kompaniju od preko hiljadu ljudi u Londonu
koja je podrazumevala aktiviranje bombi na upravo istim stanicama voza na kojima se to desilo jutros,
tako da mi je i dalje naježena kosa na glavi!
Da razjasnimo ovo sasvim, vi ste sprovodili vežbu
da vidite kako biste se nosili sa ovim i to se desilo dok ste vi sprovodili vežbu?
Upravo.
Da... To je tačno.
POTPUNO ISTI BOMBAŠKI SCENARIO.
NA POTPUNO ISTIM STANICAMA VOZA.
U POTPUNO ISTO VREME.
I mi treba da poverujemo da je u pitanju bila nekakva slučajnost.
7. jula su se takođe održavale anti-terorističke vežbe.
I opet, baš kao i 11. septembra
radilo se o napadima na iste mete, iste stanice podzemne železnice
u isto vreme kada su se desili i pravi napadi
pružajući nekakvu vrstu kamuflaže za operacije kojima je na neki način upravljala Država.
Istina o 11. septembru
Kriminalni elementi u Vladi SAD su iscenirali lažni teroristički napad na sopstvene građane,
da bi manipulacijom javnog mnjenja obezbedili podršku za sopstvene ciljeve.
Ove stvari se rade godinama.
11. septembra je bio uradio neko iznutra.
Apsolutno sam užasnut time koliko ljudi u ovoj zemlji malo razmišljaju.
Dato nam je na znanje da je jedan Arapin koji obitava tamo negde u planinama
finansirao jedan veoma složen napad na ovu zemlju.
Zaista mislite da bi neki ljudi u tamo nekoj pećini bili u stanju da učine NORAD nemoćnim?
Zaista mislite da bi ti ljudi iz pećine bili u stanju da sve ovo omoguće?
A kada pomislim koliko je Amerikanaca ubijeno u Njujorku
i pošto verujem da je ovo bila nameštaljka,
ovo je školski primer operacija koje su nacisti koristili i koriste je iznova.
Amerika je još jednom namagarčena.
Ne moram da vam kažem da su stvari loše. Sve znaju da jesu.
Vrednost dolara opada. Banke propadaju.
Vlasnici radnji drže sačmare ispod kase. Propalice divljaju na ulicama.
Nigde nema nikoga ko izgleda kao da zna šta da radi, i tome nema kraja.
Znamo da vazduh nije zdrav ua disanje, i da hrana nije zdrava za jelo.
Sedimo i gledamo TV dok nam neki lokalni voditelj vremenske prognoze govori
da smo danas imali 15 ubistava i 63 nasilna zločina kao da tako treba da bude!
Znamo da su stvari loše. Gore nego loše. Stvari su lude.
Kao da sve svuda počinje da ludi, pa više ne izlazimo iz kuća.
Sedimo u kući i polako svet u kome živimo se smanjuje.
I sve što mi kažemo jeste: „Molimo vas, bar nas ostavite na miru u našim dnevnim sobama..
Dopustite mi da imam svoj toster i moj televizor, moje nove aluminijumske felne, i neću reći ništa. Samo nas ostavite na miru.“
E, pa, ja neću da vas ostavim na miru. Želim da se razbesnite!
Ne želim da protestujete, ne želim da pravite nerede.
Ne želim da pišete svom kongresmenu, jer ne bih znao da vam kažem šta da napišete.
Ne znam šta treba da se uradi po pitanju depresije i inflacije, u vezi sa Rusima i kriminalu na ulicama.
Sve što znam jeste da pre svega treba da se razbesnite!
Morate reći: „Ja sam ljudsko biće,majku mu!“
Moj život vredi!
Ima dima - jako puno - 105. Drugi Toranj.
Jako je loše, crno je, zagušljivo.
Moja žena misli da sam u redu. Zvao sam i rekao da napuštam zgradu. Bio sam u redu, a onda BENG!
Nas trojica - 2 polomljena prozora.
O, Bože!
„Kad su sukobi počeli u Evropi 1939. godine
bilo je jasno da Amerika nema nameru da ulazi u rat
ali se verovalo da bi ova zemlja mogla da se namami u rat na prilično isti način
kao što je to učinjeno u prošlom ratu.
Planirali su da, prvo, pripreme Sjedinjene države za spoljni rat, pod vidom američke odbrane
Drugo, da nas uključe u rat, korak po korak da toga ne budemo svesni.
Treće, da stvore niz slučajeva, koji bi nas primorali na sukob.
Ovi planovi su, naravno, bili zataškani i pomognuti punom parom od strane njihove propagande.
Naša pozorišta su uskoro bila puna komada koji prikazuju slavu rata.
Filmski žurnali su izgubili čak i privid objektivnosti
i koristili su rat da bi opravdali ograničavanje kongresne moći
kao i preuzimanje diktatorskih postupaka od strane Predsednika i njegovih postavljenika.
Svečano je započeta kampanja straha.
„Ne smemo dozvoliti prirodnim strastima i predrasudama o drugim narodima da vode našu zemlju u propast“.- Čarls Lindberg.
DEO TREĆI: ZANEMARITE LJUDE IZA PARAVANA
Postoji nešto iza trona, veće od samog kralja.
Svetom upravljaju sasvim druge osobe od onih za koje mi koji nemamo uvid u to šta se dešava iza paravana to mislimo da čine.
Prava istina je da finansijski element u velikim centrima poseduje vladu još od doba Endrua Džeksona.
Godine 1775. počela je Američka revolucija,
jer su američke kolonije htele da se odvoje od Engleske i njene ugnjetavačke monarhije.
Iako se navode mnogi uzroci revolucije,
jedan se posebno ističe kao glavni uzrok:
engleski kralj Džordž III je stavio van zakona beskamatne nezavisne valute koju su kolonije proizvodile i koristile među sobom,
na taj način ih primoravajući da pozajmljuju novac sa kamatom od Centralne banke Engleske,
automatski stavljajući kolonije u dugove.
A Bendžamin Frenklin je kasnije napisao:
Odbijanje kralja Džordža III da dozvoli kolonijama upotrebu poštenog monetarnog sistema,
koji je običnog čoveka oslobađao kandži manipulatora novcem
verovatno je bio glavni uzrok revolucije.
Godine 1783. Amerika je dobila nezavisnost od Engleske.
Međutim, njena borba protiv koncepta centralne banke i korumpiranih, pohlepnih ljudi povezanih sa tim konceptom je tek počela.
I šta je u stvari Centralna banka?
Centralna banka je institucija koja proizvodi valutu cele nacije..
Na osnovu istorijskog presedana, dve specifične sile su neodvojive od prakse centralne banke:
kontrola kamatnih stopa, i kontrola količine novca, ili inflacija.
Centralna banka se ne bavi jednostavnim snabdevanjem privrede neke vlade novcem,
ona ga pozajmljuje sa kamatom.
Potom, kroz povećanje i smanjenje novca u opticaju,
centralna banka reguliše vrednost valute koja je se izdaje.
Veoma je bitno da se razume da čitava struktura ovog sistema može da proizvode samo jednu stvar na duge staze:
Dug.
Nije potrebno biti genije da bi se prozrela ova prevara..
Svaki dolar koji centralna banka proizvede se pozajmljuje sa kamatom.
To znači da svaki dolar koji se proizvede je u stvari dolar plus određeni procenat duga zasnovan na tom dolaru.
A pošto centralna banka ima monopol nad proizvodnjom novca za celu zemlju,
i pošto pozajmljuju svaki dolar sa trenutnim dugom koji ide uz njega,
odakle dolazi novac da bi se otplatio taj dug?
On opet može doći samo iz centralne banke.
Što znači da centralna banka neprestano mora da povećava količinu novca u opticaju da i pokrila stvoreni zaostali dug,
što opet, s obzirom na to da se novi novac takođe pozajmljuje sa kamatom,
stvara još veći dug!
Krajnji rezultat ovog sistema bez izuzetka je ropstvo.
Jer, je nemoguće da vlada, a tako i društvo, ikada izađu iz samostvarajućeg duga.
Osnivači ove zemlje su bili veoma svesni ovoga.
„Verujem da su bankarske institucije opasnije od stalne vojske...
Ako američki narod ikad dozvoli privatnim bankama da kontrolišu izdavanje valute...
banke i korporacije koje će nići oko njih će lišavati ljude njihovog vlasništva
sve dok se njihova deca ne postanu beskućnici na kontinentu koji su njihovi očevi osvojili.“ - Tomas Džeferson, 1743-1826
„“Ukoliko želite da ostanete robovi bankara i plaćate troškove sopstvenog ropstva,
pustite ih da nastave da prave novac i kontrolišu zajmove ove nacije.“ - Ser Džošua Stamp
Do ranog 20. veka, SAD su već bile uspostavile i ukinule nekoliko sistema centralnog bankarstva,
koji su prevarom postavljeni od strane bezobzirnih bankarskih krugova.
U to vreme, dominantne porodice u bankarskom i poslovnom svetu bile su porodice:
Rokfeler, Morgan, Varburg, Rotšild.
A početkom 1900-ih su još jednom tražili način da proguraju zakon kojim bi se stvorila još jedna centralna banka.
Međutim, znali su da su vlada i društvo umorni od takve institucije.
Stoga je trebalo da naprave incident koji bi uticao na javno mnjenje.
Tako je Dž. P. Morgan, u javnosti smatran finansijskom zverkom tog vremena,
iskoristio svoj ogroman uticaj i proširio glasine da je ugledna njujorška banka nesolventna, odnosno da je bankrotirala.
Morgan je znao da će ovo izazvati masovnu histeriju koja će takođe pogoditi i druge banke, i to se i desilo.
U strahu da će izgubiti svoje uloge, ljudi su odmah počeli sa masovnim podizanjem novca.
Zbog toga su banke morale da zatraže isplatu svojih pozajmica, primoravajući tako primaoce pozajmica na prodaju imovine,
i tako je nastao vrtlog bankrotstva, zaplene imovine i opšteg meteža.
Sastavljajući delove slagalice nekoliko godina kasnije, Fredrik Alen iz Lajf magazina je napisao:
„Morganovi interesi su iskoristili priliku da se ishitri panika 1907. godine“
lukavo je usmeravajući.sve vreme.“
Nesvesni činjenica da je reč o prevari, Kongres je naložio istragu o Panici 1907. godine. Istragu je vodio senator Nelson Oldrik,
koji je bio blisko povezan sa bankarskim kartelima, a kasnije je, oženivši se, postao deo Rokfeler porodice.
Komisija na čijem je čelu bio Oldrik je preporučila da se uspostavljanje Centralne banke,
tako da panika kao ona 1907. godine „ne može nikad više da se desi.“
Ovo je bila iskra koja je bila neophodna međunarodnim bankarima da započnu svoj plan.
Godine 1910. održan je tajni sastanak na imanju Dž. P. Morgana na ostrvu Džekil nedaleko od obale Džordžije.
Tu je napisan zakon o centralnom bankarstvu po imenu Dekret o federalnim rezervama.
Ovaj zakon su napisali bankari, ne zakonodavci..
Ovaj sastanak je bio toliko tajanstven, toliko skriven od vlade i javnosti,
da je tih 10ak osoba koje su prisustvovale na sastanku, na putu do ostrva promenilo svoja imena.
Posle ovoga, zakon je sastavljen, zatim predat njihovom političkom predstavniku, senatoru Nelsonu Oldriku, da ga progura kroz Kongres..
A 1913. godine uz veliku političku podršku od strane bankara, Vudrou Vilson je postao Predsednik,
pošto je prethodno pristao da potpiše Dekret o federalnim rezervama u zamenu za podršku u izbornoj kampanji.
Dva dana pred Božić kada je većina Kongresa bila kod kuće sa svojim porodicama, Dekret o federalnim rezervama je izglasan,
a Vilson ga je, potom, učinio zakonom.
Kasnije, Vudrou Vilson je, kajući se, napisao:
„(Naša) velika industrijska nacija je pod kontrolom svog kreditnog sistema.
Naš kreditni sistem se nalazi u privatnim rukama. Rast nacije, stoga, i sve naše aktivnosti su
u rukama nekolicine ljudi...koji nužno, iz istoga razloga sopstvenih ograničenja,
hlade, i ograničavaju i uništavaju pravu ekonomsku slobodu.
Postali smo jedna od najgore rukovođenih, jedna od najpotpunije
kontrolisanih i dominiranih vlada u civilizovanom svetu-
ne vlada po slobode mišljenja, niti vlada po ubeđenju i glasu većine,
nego vlada po mišljenju i prinudi male grupe dominantnih ljudi. - Vudrou Vilson
Kongresmen Luis Mekfaden je takođe iskazao istinu posle usvajanja zakona:
„Svet bankarskog sistema je postavljan ovde... Država iznad države koju kontrolišu međunarodni bankari
koji deluju zajedno da bi porobili svet u svrhe njihovog sopstvenog zadovoljstva. Ovaj zakon predstavlja uzurpaciju vlasti.“
E, sad, javnosti je rečeno da je sistem federalnih rezervi ekonomski stabilizator.
A da su inflacija i ekonomska kriza stvar prošlosti.
Pa, istorija je pokazala, da ništa nije dalje od istine.
Činjenično stanje je da su međunarodni bankari sada imali motorizovanu mašinu za širenje svojih ličnih ambicija.
Na primer, od 1914. do 1919. godine, Federalne rezerve su povećale količinu novca u opticaju za skoro 100%
što je dovelo do velikih pozajmica malim bankama i građanstvu.
Potom su 1920. Federalne rezerve povukle iz opticaja ogroman procenat nenaplaćene količine novca,
što je dovelo do toga da banke posrednici budu primorane da naplate ogroman broj pozajmica,
i baš kao i 1907.godine: masovne navale na banke, bankrotstvo, i propadanje nastupaju.
Preko 5400 konkurentskih banaka van sistema federalnih rezervi je propalo
dalje utvrđujući monopol male grupe međunarodnih bankara.
Upoznat sa ovim zločinom, kongresmen Lindberg je istupio i 1921. godine rekao:
„Zakon o federalnim rezervama panike se veštački stvaraju.
Panika koju imamo danas je prva veštački stvorena panika, razrađena onako kako mi razrađujemo matematičku jednačinu.“
Međutim, panika 1920. godine je bila samo zagrevanje.
Od 1921. do 1929. godine Federalne rezerva je opet povećala količinu novca u opticaju
što je opet dovelo do obimnih pozajmica građanstvu i bankama.
Takođe se pojavila i nova vrsta pozajmica po imenu granična pozajmica na berzi.
Veoma jednostavno, granična pozajmica je omogućavala investitoru da položi samo 10% cene akcije,
a da se 90% pozajmi preko brokera.
Drugim rečima, neko je mogao da poseduje akcije u vrednosti od 1000$ sa samo 100$ položenih.
Ovaj metod je bio veoma popularan tokom „bučnih dvadesetih“,
pošto se činilo da svi zarađuju novac na berzi.
Međutim, postojala je caka u vezi sa ovom pozajmicom.
Pozajmica se mogla opozvati bilo kada, i morala se vratiti u roku od 24 sata.
Ovo se nazivalo granični opoziv,
i tipična posledica graničnog opoziva je bila prodaja akcija kupljenih tom pozajmicom.
I, tako, nekoliko meseci pre oktobra 1929. godine Dž. D. Rokfeler, Bernard Baruk, i drugi insajderi tiho izlaze sa tržišta,
a na dan 24. oktobra 1929. godine, njujorški finansijeri koji su obezbeđivali granične pozajmice, počeli su masovno da ih pozivaju na naplatu.
Ovo je istog momenta započelo masovnu rasprodaju na tržištu,
jer su svi morali da pokriju svoje granične pozajmice.
To je potom pokrenulo masovne navale na banke iz istog razloga, što je rezultiralo propadanjem preko 16.000 banaka,
omogućivši zavereničke međunarodne bankare ne samo da kupe suparničke banke ispod cene,
nego i da kupe čitave korporacije za sitne pare.
Bila je to najveća pljačka u američkoj istoriji.
Ali to nije bio kraj.
Umesto da poveća količinu novca u opticaju da bi se obezbedio oporavak od ovog ekonomskog kraha,
Federalne rezerve su zapravo smanjile količinu novca, na taj način podstičući jednu od najvećih depresija u istoriji.
Još jednom razljućen, kongresmen Luis Mekfaden, dugogodišnji protivnik bankarskih kartela,
započeo je proces za opoziv protiv Upravnog odbora Federalnih rezervi,
tvrdeći da su lom berze i depresija:
„pažljivo osmišljen događaj.
Međunarodni bankari su tražili način da stvore uslove očajanja,
da bi iz te situacije izašli kao vladari svih nas.“
Stoga ne iznenađuje što je, posle prethodna 2 neuspešna pokušaja,
Mekfaden otrovan na jednom banketu pre nego što je mogao da izdejstvuje opoziv.
A sad, pošto su društvo gurnuli u bedu, bankari Federalnih rezervi su odlučili da bi trebalo da se ukine zlato kao pokriće za novac.
Da bi to uradili, morali su prvo da preuzmu svo preostalo zlato iz sistema.
I tako, pod izgovorom da pomažu da se okonča depresija 1933. je stigla zaplena zlata.
Pod pretnjom kazne od 10 godina zatvora, svi u Americi su morali da Trezoru predaju sve zlatne poluge,
u suštini pljačkajući na taj način od građana ono malo bogatstva što im je ostalo..
Krajem 1933. ukinut je zlatni standard.
Ako pogledate dolarsku novčanicu pre 1933. godine, na njoj piše da je zamenjiva za zlato.
Ako pogledate današnju dolarsku novčanicu,
na njoj piše da je ona legalno sredstvo plaćanja, što znači da nema apsolutno nikakvo pokriće.
Bezvredni komad papira.
Jedina stvar koja daje vrednost našem novcu jeste koliko ga ima u opticaju.
Stoga je moć da se reguliše količina novca u opticaju je takođe i moć da se reguliše njegova vrednost,
što je takođe i moć da čitave ekonomije i društva bace na kolena.
„Daj mi kontrolu nad novcem jedne nacije, nije me briga ko pravi zakone.“
-M.A. Rotšild, osnivač Rotšild bankarske dinastije.
Veoma je bitno shvatiti da su Federalne rezerve privatna korporacija.
One su „federalne“ taman toliko koliko i Federal Ekspres.
One same prave sopstvenu politiku, i ne podležu nikakvim propisima vlade SAD.
To je privatna banka koja vladi pozajmljuje sav novac sa kamatom,
u potpunosti u skladu sa prevarantskim modelom centralnog bankarstva od kog je zemlja želela da pobegne
kada je proglasila nezavisnost u Američkom ratu za nezavisnost.
Da se vratimo u 1913. godinu. Dekret o Federalnim rezervama nije jedini neustavni zakon koji je proguran kroz Kongres.
Oni su takođe progurali i zakon o federalnom porezu na prihod.
Vredno je istaći da je neznanje američke javnosti o federalnom porezu na prihod
svedoči o tome koliko je američka populacija zaista zaglupljena i nesvesna.
Pre svega, federalni porez na prihod je potpuno neustavan,
budući da je to direktan, neraspoređen porez.
Svi direktni porezi moraju biti raspodeljeni da bi bili legalni po Ustavu.
Drugo, propisani broj država za ratifikaciju amandmana kojim bi se dozvolio porez na prihod nikada nije ispunjen,
i ovo je čak bilo navođeno u savremenim parnicama.
„Ako biste pažljivo proučili 16. amandman, našli biste da ovaj amandman nije ratifikovao dovoljan broj država.“
- sudija Okružnog suda Džejms Foks, 2003. godine
Treće, danas se , otprilike 25% zarade prosečnog radnika uzima putem ovog poreza.
I pogodite gde odlazi taj novac.
Odlazi na plaćanje kamate na novac koji proizvodi prevarantska Banka federalnih rezervi,
sistem koji uopšte ne treba da postoji.
Novac koji vi zaradite radeći skoro tri meseca godišnje skoro bukvalno
u džepove međunarodnih bankara, koji poseduju privatnu Banku federalnih rezervi.
A četvrto, čak i pored lažne tvrdnje vlade o legalnosti poreza na prihod,
bukvalno ne postoji ni jedan statut, niti postojeći zakon kojim se od vas zahteva plaćanje ovog poreza.
Tačka.
Ja sam naravno očekivao da u zakoniku naravno postoji zakon,
na koji možete da se pozovete i kojim se zahteva od vas da podnosite zahtev za povraćaj poreza.
Naravno da ima.
Bio sam u poziciji da nisam mogao da nađem statut koji je jasno činio osobu obaveznom,
bar nisam mogao ja, i većina ljudi koje znam,
i nisam imao drugog izbora osim da dam otkaz.
Na osnovu istraživanja koje sam radila tokom 2000. godine i koje i dalje radim,
nisam uspela da nađem taj zakon.
Pitala sam Kongres, mnogo ljudi, pitali smo pomoćnike u Poreskoj upravi,
ne mogu da odgovore, jer ako odgovore, američki narod će saznati da se radi o prevari.
Ja nisam podneo zahtev za povraćaj poreza otkako sam dao otkaz.
Nisam podnela zahtev za povraćaj poreza od 1999. godine.
Porez na prihod nije ništa drugo nego porobljavanje čitave države.
E, sad kontrola nad ekonomijom i konstantno pljačkanje bogatstva
je samo jedna strana Rubikove kocke koju bankari drže u svojim rukama.
Sledeći instrument za stvaranje profita i kontrolu je rat.
Još od početka postojanja Federalnih rezervi 1913. godine,
određeni broj velikih i malih ratova je počeo.
Tri najznačajnija su bili Prvi svetski rat, Drugi svetski rat i Vijetnam.
Prvi svetski rat.
Godine 1914. izbili su evropski ratovi koncentrisani oko Engleske i Nemačke.
Američka javnost nije htela da ima išta sa ratom,
i stoga je Predsednik Vilson javno proglasio neutralnost.
Međutim, ispod površine,
američka vlada je tražila bilo kakv izgovor da uđe u rat.
U zapisanoj opaski državnog sekretara Viljema Dženingsa stoji:
„Široki bankarski krugovi su bili duboko zainteresovani za svetski rat,
zbog širokih mogućnosti za veliku zaradu“
Bitno je shvatiti da, za međunarodne bankare, najunosnija stvar koja se može desiti jeste rat.
Jer on primorava zemlju da od Banke federalnih rezervi pozajmljuje još više novca sa kamatom.
Glavni savetnik i mentor Vudroua Vilsona bio je pukovnik Edvard Haus,
čovek sa bliskim vezama sa međunarodnim bankarima koji su želeli u rat..
U dokumentovanom razgovoru između pukovnika Hausa, Vilsonovog savetnika,
i Ser Edvarda Greja, ministra spoljnih poslova Engleske, u o tome kako uvesti Ameriku u rat,
Grej je pitao:
„Šta bi Amerikanci uradili ukoliko bi Nemci potopili prekookeanski brod sa američkim putnicima na njemu?“
Haus je odgovorio:
„Verujem da bi Sjedinjene Države preplavio talas gneva
i to samo po sebi bi bilo dovoljno da nas uvede u rat.“
I tako, na dan 7. maja 1915. godine u suštini na predlogu Ser Edvarda Greja,
brod po nazivu Lusitaniaj je namerno poslat u vode pod nemačkom kontrolom gde se znalo da se nalaze nemački vojni brodovi.
I kao što je bilo i očekivano, nemačke podmornice su torpedirale brod,
izazivajući eksploziju uskladištene municije i ubivši 1.200 ljudi.
Da bi bila jasnija namera u ovoj nameštaljci,
nemačka ambasada je objavila u Njujork Tajmsu,
u kome obaveštava ljude da ukoliko se ukrcaju na Lusitaniju, to čine na sopstvenu odgovornost,
jer bi brod poput tog koji plovi od Amerika za Englesku kroz ratnu zonu, bio podložan uništenju.
Stoga je, kao što je i očekivano, potapanje Lusitanije izazvalo talas gneva među američkom populacijom
a Amerika je ušla u rat ukratko posle toga.
Prvi svetski rat je odneo život 323.000 Amerikanca.
Dž. D. Rokfeler je na njemu zaradio 200 miliona dolara..
Da ne pominjemo da su troškovi rata za Ameriku iznosili oko 30 milijardi dolara,
od čega je veći deo pozajmljen sa kamatom od Banke federalnih rezervi,
povećavajući profite međunarodnih bankara.
Drugi svetski rat.
Na dan 7. decembra 1941. godine Japan je napao američku flotu u Perl Harboru,
izazivajući tako naš ulazak u rat.
Predsednik Frenklin D. Ruzvelt je proglasio napad „danom koji će živeti sramotan“.
Zaista dan sramote,
ali ne zbog navodno iznenadnog napada na Perl Harbor.
Posle 60 godina otkrivanja informacija, jasno je da ne samo da se za napad na Perl Harbor znalo nedeljama unapred,
već da je isti bio u potpunosti tražen i isprovociran.
Ruzvelt, potomak porodice njujorških bankara još od 18. veka,
čije je ujak Frederik bio u prvobitnom upravnom odboru federalnih rezervi,
veoma je saosećao sa interesima međunarodnih bankara
a taj interes je bio da se uđe u rat.
A kao što smo već videli, za međunarodne bankare ništa nije profitabilnije od rata..
Ruzveltov državni sekretar za ratne operacije Henri Stimson je 25. novembra 1941. godine u svom dnevniku,
zapisao razgovor koji je vodio sa Ruzveltom:
„Pitanje je kako da ih izmanipulišemo da oni ispale prvi hitac.
Bilo je poželjno da se postaramo da Japanci to prvi urade
da ne bi bilo ikakve sumnje o tome ko su agresori.“
Tokom meseci koji su prethodili napadu na Perl Harbor,
Ruzvelt je uradio sve u svojoj moći da naljuti Japance, pokazujući agresivan stav.
Obustavio je Japancima uvoz američke nafte..
Zamrzao je sva japanska sredstva u Sjedinjenim Državama.
Davao je javne zajmove Nacionalnoj Kini i davao vojnu pomoć Britancima,
zemljama koje us ratni neprijatelji Japana...
Što je, uzgred budi rečeno, bilo potpuno kršenje međunarodnih pravila o ratu.
A 4. decembra, 3 dana pre napada,
obaveštajna služba Australije je obavestila Ruzvelta o tome da se japanska vojna grupacija kreće ka Perl Harboru.
Ruzvelt je to ignorisao..
I tako, kao što je priželjkivalo i dopustilo, 7. decembra 1941. Japan je napao Perl Harbor,
ubivši 2400 vojnika.
Pre Perl Harbora 83% Amerikanaca nije htelo da ima išta sa Ratom.
Posle Perl Harbora, milion muškaraca se dobrovoljno prijavilo za rat..
Važno je znati da su ratna nastojanja nacističke Nemačke bila u velikoj meri podržavana od strane dve organizacije,
od kojih se jedna zvala I.G. Farben.
I.G. Farben je proizvodila 84% nemačkog eksploziva, kao i Ciklon B
koji je korišten u koncentracionim logorima za ubijanje miliona ljudi.
Jedan od tihih partnera I.G. Farben je bila američka Stand Oil kompanija Dž. D. Rokfelera..
U stvari, nemačka avijacija ne bi mogla da funkcioniše bez posebnog aditiva koji je patentirao Rofelerov Standard Oil..
Surovo bombardovanje Londona od strane nacističke Nemačke, na primer,
je bilo omogućeno prodajom goriva I.G. Farbenu u vrednosti od 20 miliona dolara od strane Rokfelerovog Standard Oil-a.
To je samo jedna mala ilustracija o tome kako je američki biznis finansirao obe strane u Drugom svetskom ratu.
Još jedna izdajnička organizacija vredna pominjanja je Union Banking korporacija iz Njujorka.
Ne samo da su oni finansirali brojne aspekte Hitlerovog uspona na vlast,
kao i sam vojni materijal tokom rata,
ona je takođe bila banka za pranje nacističkog novca.
Što je konačno obelodanjeno kada su nađeni milioni dolara nacističkog novca u njenim sefovima.
Union Banking korporacija iz Njujorka je zaplenjena zbog kršenja Dekreta o trgovini sa neprijateljem.
A pogodite ko je bio direktor i potpredsednik Union Banke?
Preskot Buš, deda našeg sadašnjeg Predsednika,
i naravno, otac našeg bivšeg Predsednika..
Imajte to na umu kada uzmite u obzir moralne i političke sklonosti porodice Buš.
Vijetnam.
Zvanična objava rata Vijetnamu od strane Sjedninjenih Država 1964. godine,
je došla posle navodnog napada na američke razarače u Tonkin zalivu od strane severnovijetnamskih torpednih čamaca.
Ovaj napad je bio poznat kao Incident u zalivu Tonkin.
Ovaj jedini incident je bio katalitički izgovor za obimno raspoređivanje trupa i puno ratno stanje..
Samo, jedan problem tu postoji..
Napad na američke razarače od strane vijetnamskih torpednih čamaca.
se nikad nije desio.
To je u potpunosti isceniran događaj da bi se imao izgovor za ulazak u rat.
Bivši državni sekretar za odbranu Robert Meknamara ja godinama kasnije izjavio
da je incident o Tonkin zalivu bio „greška“,
dok su mnogi drugi oficiri i ljudi upućeni u priču istupili
prenoseći da je to bila smišljena farsa, potpuna laž.
Čim bi se ušlo u rat, posao bi tekao kao obično.
Oktobra 1966, predsednik Lindon Džonson
je ukinula trgovinske sankcije sa Sovjetskim blokom,
dobro znajući da su Sovjeti Severnom Vijetnamu obezbeđivali više od 80% ratnih zaliha.
Shodno tome, Rokfelerovi su finansirali fabrike u Sovjetskom savezu,
koje su Sovjeti koristili da proizvode vojnu opremu koju potom šalju Vijetnamu..
Međutim, finansiranje obeju strana u konfliktu je samo jedna strana novčića.
Godine 1985. godine, sa pravila angažovanja u Vijetnamu je skinuta oznaka poverljivosti.
U njima je stajalo šta je bilo a šta nije bilo dozvoljeno američkim trupama da rade u ratu.
Tu je bilo i apsurdnih stvari poput:
Severnovijetnamski sistemi protivavionske odbrane se ne smeju bombardovati
ukoliko nisu u potpunosti u operativnom stanju.
Neprijatelj se nije smeo slediti pošto pređe granicu Laosa ili Kambodže.
I najočiglednija apsurdnost od svih, nije bilo dozvoljeno napadati najvažnije strateške mete,
osim po naredbi visokih vojnih zvaničnika.
Pored ovih nametnutih ograničenja,
Severni Vijetnam je bio obavešten o ovim ograničenjima
i stoga bio u stanju da napravi čitave strategije na osnovu tih ograničenja američkih snaga.
Zbog toga je taj rat tako dugo trajao, a krajnji zaključak je ovo:
Vijetnamski rat nije trebalo da se dobije...
trebalo je samo da se održava.
Ovaj rat za profit je imao za posledicu smrt 58.000 Amerikanaca i 3 miliona Vijetnamaca.
I, tako, gde smo sad?
11. septembar je bio samo odskočna daska za ono što je sada ubrzano ispunjavanje ciljeva nemilosrdne elite..
Bio je to iscenirani izgovor za rat ništa drugačiji od potapanja Lusitanije,
provociranja napada na Perl Harbor, ili laži o Tonkin zalivu.
U stvari, da 11. septembar nije bio izgovor za rat, bio bi izuzetak koji potvrđuje pravilo.
Iskorišten je da se pokrenu dva neisprovocirana protivzakonita rata.
Jedan protiv Iraka i jedan protiv Avganistana.
Međutim, 11. septembar je izgovor za još jedan rat.
Rat protiv vas.
Patriotski dekret, bezbednost otadžbine, dekret o vojnim sudovima, i drugi zakoni,
su u potpunosti i celosti osmišljeni da unište vaše građanske slobode
i ograniče vašu sposobnost da se borite protiv onoga što dolazi.
Trenutno u Sjedninjenim Državama bez najave većini Amerikanaca ispranih mozgova
vaš dom može biti pretražen bez naloga za pretres, bez vašeg prisustva,
potom možete biti uhapšeni a da vam se pritom ne saopšti optužnica,
budete držani u pritvoru neograničeno bez pristupa advokatu i po zakonu mučeni.
Sve to pod sumnjom da ste možda „terorista“.
Ako treba da vam se nacrta šta se dešava u ovoj zemlji,
hajde da uvidimo kako se istorija ponavlja.
U februaru 1933. Hitler je iscenirao lažni napad,
spalivši njegovu sopstvenu zgradu nemačkog parlamenta Rajhstag i za to okrivio komunističke teroriste.
U toku nekoliko narednih nedelja usvojen je Zakon o odbrani naroda i države,
koji je potpuno izbrisao nemački ustav uništavajući ljudske slobode.
Potom je vodio niz preventivnih ratova
koji su nemačkom narodu opravdani kao neophodni za održavanje bezbednosti otadžbine.
„Postoji zlo koje preti svakom čoveku, ženi i detetu ove velike nacije.
Moramo preduzeti korake da obezbedimo domaću sigurnost i zaštitimo našu otadžbinu.“
Džordž Buš?
Ne, Adolf Hitler najavljujući naciji uvođenje Gestapa.
Što se tiče komunizma...i njegove paravanske organizacije ne treba da zavaraju!
Naš neprijatelj je radikalna mreža terorista kao i svaka vlada koja ih podržava.
Vreme je za buđenje.
Ljudi na vlasti se neverovatno trude
da vas neprestano obmanjuju i manipulišu vama.
Percepcija većine ljudi o realnosti, posebno o političkoj sceni, nije njihova sopstvena..
Ona im je lukavo nametnuta, a da oni pritom nisu svesni toga.
Na primer, široka javnost veruje da invazija na Irak ide jako loše,
jer nasilje među sektama nikako ne prestaje..
Ono što javnost propušta da vidi
jeste da je upravo ta destabilizacija Iraka ono što ljudi iza ove vlade žele.
Ovaj rat treba da se održava, kako bi ta oblast mogla da se podeli
kontrola nad naftnim rezervama nastavi, da vojni dobavljači konstantu ubiraju profite
i što je najbitnije, uspostavljaju se stalne vojne baze
koje će se koristiti kao lansirne rampe za napade protiv drugih „neposlušnih“ zemalja bogatih naftom, kao što su Iran i Sirija.
Kao dalje potkrepljenje tome da su građanski rat i destabilizacija potpuno namerni -
Godine 2005. dvojica oficira britanske elitne Specijalne avijatičarske službe su uhapšena od strane iračke policije
pošto su uhvaćeni kako se voze okolo u svojim kolima i pucaju na civile,
maskirani u Arape.
Pošto su uhapšeni i odvedeni u zatvor u Basri,
britanska vojska je zahtevala trenutno oslobađanje ovih ljudi.
Kada su vlasti u Basri odbile, Britanci su poslali tenkove
i bukvalno provalili u zatvor u Basri i oslobodili ljude.
Ako želite da uništite neku oblast, kako to da uradite?
Pa, postoje dva načina - možete da uđete u tu oblast i bombardujete je, i tako dalje, ali to nije veoma efikasno.
Ono što treba da uradite jeste da učinite da se ljudi u toj oblasti međusobno poubijaju,
i unište sopstvenu teritoriju, sopstvene farme.
I to je ono što se radi u toj oblasti.
Način u kom uništite protivnika tako što učinite da on sam sebe uništi,
da se okrenu jedni protiv drugih.
Potom snabdevate obe strane, imate agente koji snabdevaju obe strane, koji potpaljuju obe strane.
I oni se međusobno poubijaju.
I vreme je da se neki od nas probude i uvide kakva je stvarnost.
Da shvatimo da ljudi koji se trude da očuvaju imperije i stvore imperije,
to rade tako što manipulišu ljudima koje žele da pokore.
Možda biste mogli da se zapitate zašto se čitava kultura sa svih strana zatrpava zabavom masovnih medija,
dok sistem obrazovanja u Americi nastavlja svoju zapanjujuću silaznu putanju,
jer Vlada SAD je odlučila da preuzme i subvencioniše sistem državnih škola.
Koliko vaša vlada plati, toliko i dobije.
Kada to shvatimo, onda pogledamo obrazovne institucije koje finansira država
i vidimo kakvi đaci i kakvo obrazovanje se dobijaju iz ovih škola koje finansira vlada.
Logika govori da ukoliko to što se dobija iz tih škola
ne odgovara onome što država i savezna vlada žele,
onda bi one to i promenile.
Krajnji rezultat je da vlada dobija ono što je naručila.
Oni ne žele da vaša deca budu obrazovana.
Oni ne žele da previše razmišljate.
Zbog toga su naša zemlja i naš svet postali toliko bogati zabavom,
masovnim medijima, televizijskim programima, zabavnim parkovima, drogama, alkoholom
i svakom vrstom zabave,
da zabavi čoveka..
Da ne biste stajali na put važnim ljudima time što ćete previše razmišljati.
Bolje bi vam bilo da se probudite i shvatite
da postoje ljudi koji upravljaju vašim životima a da vi toga niste ni svesni.“
U velikim smo nevoljama!
Zato što vi i još 62 miliona Amerikanaca slušate mene sada.
Zato što manje od 3 posto vas čita knjige.
Zato što manje od 15 posto vas čita novine.
Zato što je jedina istina koju vi znate ono što dobijate putem televizije.
Trenutno postoji cela, čitava generacija koje nikada nije znala ništa osim onoga
što je došlo sa televizije.
Televizija je jevanđelje, najveće otkrovenje.
Televizija može da stvori ili uništi predsednike pape premijere...
Televizija je najstrašnija prokleta sila na celom bezbožnom svetu i jao si ga nama,
ako ikada padne u ruke pogrešnim ljudima.
A kada najveća kompanija na svetu kontroliše najstrašniju prokletu propagandnu silu na celom bezbožnom svetu,
ko zna kakvo sranje će biti prodavano kao istina na ovoj mreži!
Zato me slušajte...slušajte me:
Televizija nije istina.
Televizija je prokleti zabavni park.
Televizija je cirkus, karneval, putujuća trupa akrobata, pripovedača,
plesača, pevača, žonglera, nakaza, krotitelja lavova i fudbalera..
Mi se bavimo ubijanjem dosade!
Ali vi ljudi sedite ovde dan za danom, iz noći u noć, svih godišta, rasa, vera..
Mi smo sve što vi znate.
Počinjete da verujete u iluzije koje ovde ispredamo,
počinjete da verujete da je televizija realnost i vaši sopstveni životi su nestvarni..
Radite šta god vam televizija kaže.
Oblačite se kao na televiziji, jedete kao na televiziji,
odgajate decu kao na televiziji...
To je masovno ludilo, manijaci.
Za ime boga vi ljudi ste prava stvar.
Mi smo iluzija!
Poslednja stvar koju ljudi iza paravana žele
je svesna informisana javnost sposobna za kritičko mišljenje.
Upravo zbog toga neprestano proizvodi lažna svest o stvarnosti putem religije,
masovnih medija, i obrazovnog sistema.
Oni teže tome da vas drže u smetenom, naivnom balonu.
I prokleto im dobro ide.
Godine 2005. sporazum između Kanade, Meksika i SAD je sklopljen.
Ovaj sporazum, neobjavljen u javnosti, neregulisan u kongresu,
spaja SAD, Kanadu i Meksiko u jedan entitet, brišući sve granice.
On se zove Severnoamerička unija.
Možda ćete hteti da se zapitate zašto nikad niste čuli za to.
U stvari, postoji smo jedan afirmisani novinar koji je zapravo čuo za to,
i ima hrabrosti da obradi ovu temu.
Politika otvorenih granica Bušove vlade
i njena odluka da zanemari sprovođenje imigracionih zakona ove zemlje
je deo šire agende.
Predsednik Buš je potpisao formalni sporazum kojim će se okončati Sjedinjene Države kakve poznajemo.
I on je taj korak preduzeo bez odobrenja bilo američkog kongresa,
ili naroda Sjedinjenih Država.
Malo ko je i čuo za taj dogovor.
To se ponovo radi, od strane iste nekolicine, na samom vrhu,
u ime investitorske klase. Ali radnička klasa,
politički zvaničnici širom naše zemlje od lokalnih zajednica do gradova,
oni ne znaju ništa o ovome.
Ovo nije neki trgovinski sporazum..
Ovo je totalno oduzimanje suvereniteta ovih zemalja
što će rezultirati potpuno novom novčanicom po imenu Amero.
Smatram da jedna stvar na koju ljudi čije su ekonomije zasnovane na dolarima treba da se fokusiraju na Amero,
to je stvar o kojoj niko ne priča a koja.
će, mislim, imati veliki uticaj na život svih nas u Kanadi, Sjedinjenim Državama i Meksiku.
Amero je predložen kao buduća valuta Severnoameričke zajednice,
koja se u ovom trenutku razvija između Kanade, SAD i Meksika
da bi se napravila zajednica bez granica prilično slična EU
a američki dolar, kanadski dolar i meksički peso će biti zamenjeni Amerom.
Samim postojanjem ovog sporazuma, američki ustav će na kraju biti izlišan.
Pomislili biste da bi situacija poput ove bila na naslovnim stranama svih velikih novina.
Ali samo dok ne shvatite da su ljudi koji stoje iza ovog pokreta
isti ljudi koji stoje iza vodećih medija
a vama se ne govori ono što ne treba da znate.
Severnoamerička unija je isti koncept kao i Evropska unija,
Afrička unija, i uskoro i Azijska unija
i iza svih njih se nalaze isti ljudi..
A kada dođe pravo vreme, Severnoamerička, Evropska i Afrička i Azijska unija
će biti spojene, uobličavajući poslednje etape plana na kom su ovi ljudi radili preko 60 godina.
Jedna svetska vlada..
„Imaćemo Svetsku vladu svidelo nam se to ili ne.
Jedino pitanje je da li će Svetska vlada biti postignuta osvajanjem ili dogovorom.“
-Pol Varburg, Odbor za odnose sa inostranstvom / arhitekta sistema federalnih rezervi
„Zahvalni smo Vašington Postu, Njujork Tajmsu, Tajm Magazinu, i ostalim velikim publikacijama
čiji su urednici prisustvovali na našim sastancima i ispoštovali obećanja o diskreciji tokom skoro 40 godina.
Bilo bi nemoguće da razvijemo naš plan za svet
da smo bili izloženi oku javnosti tokom tih godina.
Ali, svet je sada prefinjeniji i spremniji da krene ka stvaranju svetske vlade.
Nadnacionalni suverenitet intelektualne elite i svetskih bankara
je svakako poželjniji od nacionalne samoopredeljenosti praktikovane tokom prethodnih vekova.
-Dejvid Rokfeler, Odbor za odnose sa inostranstvom
Jedna banka, jedna vojska, jedan centar moći..
A ako smo išta naučili od istorije.
jeste da moć kvari a potpuna moć kvari u potpunosti
Ovo je Aron Ruso, filmski producent i bivši političar.
S njegove leve strane je Nikolas Rokfeler iz zloglasne bankarske i poslovne dinastije Rokfeler.
Posle nekog vremena bliskog prijateljstva sa Nikolasom Rokfelerom,
Aron je na kraju prekinuo taj odnos,
užasnut onim što je saznao o Rokfelerima i njihovim ambicijama.
Jednog dana me je pozvala advokatica koja mi je rekla:
„Da li bi voleo da upoznaš jednog od Rokfelera?“ i ja sam rekao: „Naravno da bih voleo.“
Postali smo prijatelji i on je počeo da mi otkriva mnogo stvari,
i tako mi je jedne večeri rekao:
„Desiće se nešto, Arone, na račun čega ćemo otići u Afganistan,
tako da možemo da sprovedemo naftovod do Kaspijskog jezera,
ući ćemo u Irak da bismo uzeli naftu i uspostavili bazu na Srednjem istoku
i ući ćemo u Venecuelu i otarasiti se Čaveza.“
Prva 2 su postigli, Čaveza nisu.
I onda je rekao: „Videćeš ljude koji idu u pećine tražeći..
tražeći ljude koje nikada neće naći.“
Smejao se činjenici da se vodi rat protiv terorizma
a da nema stvarnog neprijatelja..
Pričao je o tome kako u ratu protiv terorizma ne možete da pobedite,
jer je to večni rat, tako da možete oduzimati ljudima slobode u nedogled.
A ja sam pitao: „Kako ćete ubediti ljude da je ovaj rat stvaran?“
A on je rekao: „Uz pomoć medija...mediji mogu sve da ubede da je stvaran.“
Samo stalno pričajte o stvarima i ponavljajte ih iznova i iznova i iznova
i na kraju će ljudi poverovati.
Vidite, stvorili su Federalne rezerve 1913. putem laži.
Stvorili su 11. septembar,
koji je još jedna laž.
Zbog 11. septembra se vodi rat protiv terorizma i odjednom idete u Irak,
koji je bio još jedna laž,
a sad je na redu Iran.
I uvek je jedna stvar koja vodi drugoj, a ona vodi drugoj, koja vodi drugoj...
Pitao sam ga: „Zašto ovo radite?
Koja je svrha ovoga?
Imate sav novac na svetu koji možete poželeti, imate svu moć,
povređujete ljude. To nije dobra stvar.“
A, on mi je odgovorio: „A šta tebe briga za ljude?
Brini se za sebe i svoju porodicu.“
A onda sam ga pitao: „I koji su krajnji ciljevi ovde?“
Rekao je: „Krajnji cilj je da svima na ovom svetu bude ugrađen čip za identifikaciju putem radio-frekvencije (RFID čip)...
I da sav novac bude na tim čipovima, i da sve bude na tim čipovima,
a ako neko želi da se pobuni protiv onoga što radimo ili nam se suprotstavi,
jednostavno možemo da im isključimo čip.“
Tako je - mikročipovi.
2005. godine pod izgovorom kontrole imigracije i takozvanog rata protiv terorizma,
usvojen je Dekret o identifikaciji, po kojem ćete do maja 2008. godine
morati da nosite sa sobom federalnu identifikacionu karticu
koja na sebi ima bar-kod sa vašim ličnim podacima.
Međutim, ovaj bar-kod je samo prelazno rešenje
dok ove kartice ne budu opremljene VeriChip modulom za praćenje
koji će putem radio frekvencija moći da prati svaki vaš korak na ovoj planeti.
Ukoliko vam ovo zvuči strano, primite k znanju
da je RFID čip već ugrađen u sve nove američke pasoše
A poslednji korak je ugrađivanje čipova,
koje su mnogi ljudi već prihvatili pod različitim izgovorima.
Imamo jednu porodicu sa Floride koja je pionir u vrlom novom svetu.
Oni su se dobrovoljno prijavili za ugradnju identifikacionih mikročipova
u svoja tela.
Posle 11. septembra sam bila veoma zabrinuta za bezbednost moje porodice.
Ne bih imala ništa protiv da mi se trajno ugradi nešto u ruku što bi me identifikovalo.
Na kraju svi će biti zaključani u nadgledanu kontrolnu mrežu,
gde će svaki postupak koji napravite biti dokumentovan
i ako pređete granicu dozvoljenog, jednostavno mogu da isključe vaš čip,
jer u tom trenutku, svi aspekti društva će se vrteti oko interakcija putem čipova.
Ovo je slika budućnosti ukoliko otvorite oči i vidite je.
Centralizovana svetska ekonomija u kojoj se svačiji pokreti i transakcije prate i nadgledaju.
Sva prava oduzeta.
Najneverovatniji aspekt od svih.
Ovi totalitaristički elementi neće biti nametnuti ljudima,
ljudi će ih zahtevati..
Jer socijalna manipulacija društva putem stvaranja straha
i podele je potpuno otuđila ljude od njihovog osećaja snage i realnosti.
Proces koji se odvija vekovima, ako ne i milenijumima.
Religija.
Patriotizam,
Rasa,
Bogatstvo,
Klase,
i bilo koji drugi oblik proizvoljne separatističke identifikacije i samim tim umišljenosti,
služi da se stvori kontrolisana populacija, potpuno podložna oblikovanju u rukama nekolicine.
Zavadi, pa vladaj je moto,
i dok god ljudi posmatraju sebe kao odvojene od svega ostalog,
biće podložni potpunom porobljavanju.
Ljudi iza paravana znaju ovo. A oni takođe znaju
da ako ljudi ikada uvide istinu svog odnosa sa prirodom
i istinu o svojoj ličnoj snazi...
čitava ova fabrikovana svest o stvarnosti će se srušiti kao kula od karata.
Celokupni sistem u kome živimo nas uči da smo nemoćni,,
da smo slabi, da je društvo zlo, da je vođeno kriminalom, i tako dalje.
Sve je to velika masna laž!
Mi smo snažni, lepi, neobični.
Nema razloga da ne shvatimo ko smo zapravo, kuda idemo.
Nema razloga zašto prosečna osoba ne bi bila u potpunosti osposobljena.
Mi smo neverovatno moćna bića.
Mislim da sam proveo 30 godina mog života,
prvih 30, pokušavajući da postanem nešto.
Želeo sam da postanem dobar u raznim stvarima, želeo sam da budem dobar u tenisu i da imam dobre ocene u školi..
I sve sam gledao iz te perspektive,
Nisam ok ovakav kakv sam, ali ako postanem dobar u nečemu..
Shvatio sam da sam pogrešno shvatio igru.
Jer stvar je u tome da pronađem ono što već jesam.
U našoj kulturi smo naučeni da ističemo individualne razlike.
Tako da kada pogledate neku osobu odmah pomislite:
Pametnija, gluplja, starija, mlađa, bogatija, siromašnija...
I mi pravimo sve te dimenzionalne različitosti,
raspoređujemo u kategorije, i tako ih tretiramo.
I postajemo takvi da druge samo posmatramo kao odvojene od nas samih
na načine na koje su odvojeni od nas..
A jedna od uzbudljivih karakteristika iskustva
je biti sa drugom osobom i odjednom videti
načine na koje vam je slična, ne različita.
A shvatanje da ono što je suština u vama
što je suština u meni, je, zapravo, Jedno.
Shvatanje da ne postoji ništa drugo. Sve je to Jedno.
Nisam se rodio kao Ričard Albert, rodio sam se kao ljudsko biće.
a potom naučio celu tu izmišljotinu o tome ko sam ja, da li sam dobar ili loš, uspešan ili ne...
Sve je to naučeno usput.
Kada moć ljubavi nadvlada nad ljubavlju za moći,
svet će spoznati mir.
-Sir Čimoj Gus
Stare zanesenosti rasističkog, seksualnog i religioznog šovinizma
fanatične nacionalističke vatrenosti,
prestaju da deluju..
Razvija se nova svest koja vidi zemlju kao jedan organizam,
i prepoznaje da je organizam koji je u ratu sa samim sobom osuđen na propast.
Bil Hiks je običavao da završava svoje programe
sa ovim:
Život je kao vožnja u zabavnom parku,
i kada krenete na vožnju mislite da je stvarna jer toliko su moćni naši umovi.
Vožnja ide gore-dole i u krug u krug,
ima oduševljenja i jeze i sve je vrlo jarkih boja.
I veoma je glasna i zabavna neko vreme.
Neki su se dugo vozili i počinju da se pitaju:
Da li je ovo stvarno? Ili je ovo samo vožnja?
I drugi ljudi su se setili i vraćaju nam se i kažu:
„Hej, ne brinite, nemojte se nikada plašiti.
Jer ovo je samo vožnja.“
A mi ubijemo te ljude..
Ućutkaj ga, ja sam dosta uložio u ovu vožnju, ućutkaj ga!
Pogledaj ove moje bore od brige...
Pogledaj moj veliki račun u banci i moju porodicu...
to mora da je stvarno..
To je samo vožnja.
Ali mi uvek ubijemo te dobre momke koji pokušavaju da nam kažu to,
da li ste to primetili?
Puštamo demone da slobodno divljaju...
Ali, to nije bitno, jer to je samo vožnja
i možemo da je promenimo kad god poželimo.
To je stvar izbora.
Bez napora, bez rada, bez posla, bez štednje novca.
Samo izbor u ovo trenutku..
Između straha,
i ljubavi.
REVOLUCIJA JE SADA!
prevod: Mirjana Cvijanović
obrada: Ivan Petrović
fix by: BORG Collective