G R A D D U H O V A
Ne znam šta da očekujem da ću zateći kada se vratim tamo,
ali je sigurno da ću razgovarati sa osiguravajućim društvom.
Hvala Bogu, imamo osiguranje.
OČEKUJEM DA ĆE POTRAJATI, ALI TAKO ĆEMO POVRATITI KUĆU.
IMAMO OSIGURANJE, PA TAKO...
NJUJORK
Džimi, došlo je do neke gužve. Pokušala sam da stupim u vezu
sa gospodinom Neglom. - Džimi Kreming? -Da, ja sam.
Šta se događa?
Ja sam agent Burden iz FBI, a ovo je agent Filips.
Možemo li da porazgovaramo? - Svakako.
Ko vodi poslovne operacije? - Gospodin Negl.
Imate li pojma gde možemo da ga nađemo?
Baza mu je preko okeana.
Svakog dana me zove. Nikada ga nisam sreo lično.
Moraćete da dođete u kancelariju,
da nam odgovorite na još nekoliko pitanja.
Hajde da prođemo još jednom.
Javio sam se na oglas u Tribjunu.
"Kejpabl Trast" je imao upražnjena radna mesta
u severnoameričkoj filijali i...
Anagažovali su pravog čoveka. Sjajan si prodavac, Džimi.
IMATE LI JOŠ OF-ŠOR RAČUNA, OSIM TIH U CIRIHU I NA KAJMANIMA?
NE, KOLIKO JE MENI POZNATO.
ZNAČI, SA TIH RAČUNA JE TREBALO DA BUDU ISPLAĆENI ODŠTETNI ZAHTEVI?
TAKO JE. -BIĆE TEŠKO ISPLATITI IH, DŽIMI. TI RAČUNI SU PRAZNI.
NARAVNO, NISTE VI KRIVI,
ALI JE ŠTETA ŠTO SU SVI TI LJUDI OSTALI BEZ DOMOVA.
ZNATE LI SLUČAJNO GDE MOŽEMO DA NAĐEMO GOSPODINA NEGLA?
ŽELITE LI DA MI POMOGNETE? - ŠTO MISLITE?
SVAKAKO DA ŽELIM.
Gospodin Negl. Sve vreme to ime.
Nije lagao, proverio sam.
U Tribjunu je izašao oglas prošlog septembra. Šta misliš?
Ovo je je prefinjena prevara. Kao ono u Belzamu prošle godine.
Prodavanje osiguranja od elementarnih nepogoda,
bez namere da isplate štetu. Kladim se da je nekako povezan.
Nastavićemo da kopamo.
POZIV IZ SAD NA VAŠ RAČUN OD DŽIMIJA. -PRIHVATAM.
DŽIMI, OVDE KASPER. -Moram da razgovaram s njim, smesta.
NIJE DOSTUPAN. NIJE U BANGKOKU. VAN GRADA JE. -Nije u Ban...
Gde je? -U KAMBODŽI, ALI TREBA DA SE JAVI.
MOŽDA JA MOGU DA POMOGNEM. - Kambodža...
Proverili smo vas. Ispostavilo ste da ste čisti.
Žao mi je što morate da prođete kroz sve ovo,
ali mnogi Ijudi su prevareni.
Čak ste i vi zavedeni, kako mi se čini.
Ova istraga ne ide baš kako treba. Potrebna mi je vaša saradnja.
Šta će biti s Ijudima koji su izgubili domove?
To je stvar državnog biroa za obnovu.
Biće nekih odšteta, ali ne onakvih kakve su na polisama.
Šta je sa gospodinom Neglom? Imate li sreće s njim?
Bojim se da gospodin Negl nikada nije postojao.
Pokušavamo da utvrdimo ko je vodio operaciju
i verujemo da je to neko iz vaše kancelarije.
Uhvatićemo "gospodina Negla". To je samo pitanje vremena.
Znaćemo da cenimo ako ostanete u gradu dok se ovo ne reši.
Učiniću sve što mogu, da vam pomognem. -Dobro.
Još nešto.
Voleli bismo da nam predate svoj pasoš do daljnjega.
Naravno, niste obavezni. - Moj pasoš?
Tako je. Nadam se da vam ne treba,
osim ako ne nameravate da napustite zemlju. -Svakako da ne.
Srećno sa istragom.
BANGKOK, TAJLAND
Džimi, dobro došao. Mnogo je vremena prošlo.
Jesi li dobio moju poruku? -Da, svakako. Nije nikakav problem.
Jesi li platio nešto? - Ne.
Ni ja. Moramo da se raskusuramo.
Mislim da se Marvin uvalio u nevolju.
S kim? - S Nevskim, Rusom iz Njujorka.
Nisi znao?
Bili su naši partneri, a sada ga traže.
Šta traži u Kambodži? - Kockarnica. Ne znam mnogo o tome.
Evo nekoga koga želim da upoznaš. Roki, dođi!
Roki, ovo je Džimi. Džimi, ovo je Roki.
Divna je, zar ne?
Roki... Roki, ne.
Ne, ne, ne. Razgovarali smo o tome.
Vereni smo. Treba da se uzmemo. - Čestitam.
Znaš, ona je stvarno neobrađeni dijamant. Napraviću damu od nje.
Treba da odeš kod Čeng Maj. Tamo je fantastično.
Nisam došao zbog Čeng Mej, nego da vidim Marvina.
Ne očekuje te. - Dobro. Iznenadiće se.
Biće mu drago da me vidi. Prošlo je dosta vremena.
Imaš dva jutarnja leta. Ako ne budemo razgovarali
pre nego što otputuješ, hajde da se nađemo prekosutra u Pnom Penu,
u podne, u Belvilu. Uzmi sobu.
Tedi, ja sam, Džimi. - KAKAV TI JE PLAN?
Let je rano ujutro. - NE TAKO BRZO.
OBAVIO SAM NEKE PROVERE U AGENCIJI.
AERODROMSKO OBEZBEĐENJE JE POVEZANO SA AMBASADOM.
IME SA TVOG PASOŠA JE U RAČUNARU. - Sranje...
NIJE PROBLEM, PREĆI ĆEŠ GRANICU. TIME SE BAVIŠ.
IMAŠ PUTNIČKI VOZ KOJI IDE PREKO KVON PONGA. KREĆE U PET UJUTRO.
ZNAŠ GDE ŽIVIM? - Da. -DOBRO.
VIDIMO SE NA STANICI. - Hvala, Tedi.
Marvin i ja smo se sjajno provodili u Bangkogu,
ali to je bilo u praistoriji. Znaš kako žene kažu:
"Nisam ono što sam bila, niti ću to biti ikad više. "
Ko zna što je Marvin naumio. Budi oprezan. Stvari se menjaju.
Ne možeš neprestano da kradeš od Pitera da bi isplatio Pola.
Pre ili kasnije, Piter će da se iznervira.
GLAVNI PUT NIJE ZA KORIŠĆENJE.
TAMO JE PRE MESEC DANA UBIJEN NAŠ PRIJATELJ.
AKO ZALUTAŠ, VIŠE NIKAD NEĆEŠ SLATI RAZGLEDNICE.
PNOM PEN, KAMBODŽA
Izvolite, gospodine. - Tražim Belvil. -Znam ga.
To je ovo mesto. Znaš li gde je? - Znam, stvarno.
Je li daleko odavde? - Nije daleko. U blizini je.
Ne, hvala.
Odakle ste, gospodine? - Iz SAD.
O, da, dobro ih znam. Zovem se Sok. -Džimi.
Je li to mesto daleko? - Nije baš daleko.
Ne brinite, vozim oprezno. - Dobro.
Ovo je Belvil? - Da, Belvil.
Vidim da nisi dugo vozio. - Ne baš dugo.
Koliko sam dužan? - Nema problema, platićete kasnije.
Biću ovde za vas. - Siguran si? -Siguran sam.
Izvinite -Da? - Tražim čoveka po imenu Kasper.
Ne poznajem svakoga ko dolazi ovamo. Kako se zovete?
Džimi. - Da te poslužim nečim?
Pivom. - Pivo...
DŽIMI, DOBRO DOŠAO U GRAD.
NAĆI ĆEMO SE U NASMEJANOM LOTOSU U 213. ULICI. MARVIN.
Pivo.
Čoveče...
Sećaš li me se? - Da li bi trebalo?
Strašno si mi poznat. Da li se znamo? -Ne bih rekao.
Ti si Robi, zar ne? - Ne.
Izvinjavam se.
Izvinite... - Da.
Rekli su mi da imate slobodnih soba.
Da. Pet dolara sa ventilatorom, osam sa klima uređajem.
Uzimam sa klimom. -S druge strane ulice, na drugom spratu.
Kupatilo ne radi.
Hteo bih jedno pivo. -Jebi se! Još mi nisi platio prošlo.
Dobar sam za toliko. - Kada?
Ja ću da platim.
Opet nemamo para. Pre nego što ga potražim,
da znaš da glumiš bez ičega. - Nije to gluma. Ništa i nemamo.
Jebena kučko. Kako si me nazvao?
Nazvao sam te jebenom kučkom. Zato odjebi.
Šta ti je to u torbi? - Šta? -Ovo!
Šta, jebo te, to traži u tvojoj torbi? Statua.
O čemu pričaš? -Ukrao si je iz hrama. To si bio ti.
Jebem ti, ne mogu da verujem.
Drži usta zatvorena.
Treba mi tvoj pasoš.
Da, novi zakon u zemlji.
Ne brini, vratiću ti ga.
Daj mi jebenu torbu! - Ukrao si ovo!
Daj mi. U redu? - Ti si jebeni lopov!
Beži od mene! Skidaj ruke s mene!
Pusti mene da se pobrinem za to govno.
Mogu li ja da dobijem torbu?
Sigurno ste dobro? - Da...
Treba li vam leda? - Dobro mi je. -U redu?
Hvala vam na pomoći.
Kakva ti je soba?
Malo je nesređena za tvoj ukus?
Imam kupone...
Znaš li mesto po imenu "Nasmejani lotos"? -Da.
To je bordel na drugoj strani grada.
Ima karaoke i Vijetnamke koje će da ti udovolje.
Je li sve u redu sa sobom?
Dobra je, samo se ne sećam da sam tražio majmuna. -Majmuna? -Da.
Gde? - U sobi. Na terasi.
Bio je majmun. - Ne, ne.
Mora da grešiš, tamo nema majmuna.
Možda je bio pas, ali je strašno ličio na majmuna.
Imao je šake. - Nema majmuna u mom hotelu.
Sve je u redu sa sobom? - Klima uređaj je na podu.
Poslaću ti nekoga sutra ujutro da ga pogleda.
Moj pasoš. - Pasoš? -Da.
Dao sam ti ga. - Da?
Seti se, stavio sam ga na šank. - Video sam da si ga uzeo nazad.
Imam prijateljja u Bangkoku koji je izgubio pasoš.
Stavili su ga na spisak. - Umukni, plašiš čoveka.
Samo malo... Onaj mali peder s kojim si razgovarao...
Verovatno ga je on uzeo.
Ne brini. Često dolazi ovamo. Uzeću mu ga.
Ne bi voleo da budeš na spisku. Ja sam na spisku.
Hoćeš li da ućutiš, kopile? Odlazi! Odlazi i ne vraćaj se.
"Nasmejani lotos", 213 ulica.
Da ti kažem, zašto ideš tamo? 213. ulica nije dobra.
Treba da se nađem s nekim. - Da se nađeš s nekim?
Jednog dana ću da kupim motor.
Koliko dugo radiš ovo? - Dugo. Više od sedam godina.
Otkako sam se vratio iz vojske u Kumpunkomu.
Hoćeš li da vidiš moju sliku iz vojske?
Koliko godina imaš tu? - Dvadeset osam, dvadeset devet.
Nisam siguran. - Nisi siguran? -Da. -Kako to?
Jer su mi svi dokumenti izgubljeni u vreme crvenih kmera.
Hteo sam da idem u vojsku da se borim protiv kmera.
Ubili su mi oca jer je bio lekar.
Ne želim da više ubijaju Ijude.
Kako reče da se zoveš? - Zovi me Sok.
Ja sam Džim.
Bidi u blizini, Sok. Neću dugo da se zadržavam.
"Nasmejani lotos"? - Da, dođite.
Odakle si? - Iz SAD.
Ta ti je baš mlada.
Ova ovde je odlična.
Vodim je odavde.
Izvinite, trebalo bi da se ovde nađem sa momkom po imenu Marvin.
Gledaš onoga tamo? Tip je ološ, trgovac robovima.
Jednom ću da ga izvučem odavde i da ga sredim.
Jebi se! Daj mi jebeno pivo!
Zdravo, Sok. Trebalo je da te poslušam.
Da, ono mesto nije dobro.
Mnogi loši Ijudi. - Jeste, mnogo loši Ijudi.
Zašto si me doveo ovamo? - Moja kuća preko puta.
Ovo je dobro mesto. Moja prijateljica. Lekarka.
Kako se osećate? - Znam i za bolje.
Žele da govore engleski. Misle da vam se sviđa.
Ako želite da ostanete duže u Kambodži,
treba da se klonite nevolja. - Trudiću se da ih se klonim.
Zahvaljujem. - Da...
Izvini... Kada je sinoć Marvin ostavio poruku?
Nije on. Došao je Kmer. Rekao je da radi za Marvina.
Ko traži Marvina?
Prijatelj. Znate li gde je? - Ne, ali znam gde je stalno.
Kod bivšeg generala Sadeta. Taj Marvin je daleko van svoje lige.
Ko si ti? - Nije važno ko sam.
Želiš li prijateljski savet?
Vrati se tamo odakle si došao i ostavi te Ijude na miru.
Ko je Sadet? -Loš čovek. - Je li me neko tražio?
Nisam video nikoga. Znaš, ovde satovi rade drugačije.
Moj sat ne radi otkako je raketa B-4 pogodila moj džip
džip u Montokjerinu. - Stvarno?
Još uvek imam šrapnel u vratu.
Možeš da ga vidiš.
Pogledaj.
Ne vidim ništa.
Možda ti trebaju naočare.
Naziva sebe kontradiktornim čovekom, ali je...
Ovo mesto ga privlači kao govno muvu.
Imam kalvados iz moje zemlje. - Hvala...
Koja je njena priča? - Sofi?
Bez uvrede, ali tipovi kao što smo ti i ja nemaju šanse.
Bez uvrede...
Ali pričaj u svoje ime.
Izvini... To su moje naočare.
Evo ti pet dolara. Kupi druge.
Ja ću da uzmem ove. Hvala.
Zdravo. Mnogo ti hvala za...
Šta ti je s okom? -Bio sam na pogrešnom mestu u pogrešno vreme.
Reklo bi se da si taj tip. - Koji tip?
Loše mesto, loše vreme. - Izgleda da smo oboje takvi.
Molim te... -Sofi, hoćeš li da nas upoznaš sa svojim prijateljem?
Džimi. - Zdravo. Sabrina, Robi.
Ovo je za tebe.
Imaš li večeras vremena za večeru?
Ne mogu. Imam planove za večeras.
Treba da idemo.
Hajde, Robi.
Zabrinuo sam se za avion.
Promenio si izgled. - Sviđa ti se?
Mogu da ga sredim i tebi.
Šta se dogodilo? - Napali su me. -Ko?
Ne znam. -Budi zahvalan što su želeli samo novac.
Imaš sreće što jedan od tvojih bubrega nije u nečijem frižideru.
Nisu mi uzeli novac. - Ne?
Da li Marvin zna gde sam odseo? - Možeš da ga pitaš kad ga vidiš.
Mrzim ovaj auto.
Džimi, momče!
Lepo je što te vidim. Dođi.
Šta?
Kako ti se sviđa?
Ovo je bila rezidencija guvernera.
Sviđa li ti se? - Dobro bi joj došlo krečenje.
Celoj zemlji bi dobro došlo krečenje. To je deo šarma.
Moram da razgovaram sa Džimijem. Hoćeš li da sačekaš napolju?
Da, svakako.
Dobro je ono mesto na koje si me poslao juče. Dobio sam poruku.
Kakvu poruku?
Onu koju si mi ostavio u Belvilu.
Nisam ti ostavio ništa. - Ne?
Šta tražiš ovde? - Mislio sam da želiš da me vidiš.
Šta? - Mislio sam da želiš da me vidiš.
Zovem te kad želim da te vidim.
Odlazi. - Do viđenja.
Sve se iskuvava: hrana, voda, pa čak i čaršavi i stolnjaci.
Osamdeset pet posto Ijudi ima nekakve mikroskopske parazite.
U takvoj situaciji ne možeš da budeš preterano oprezan.
Trebalo je da ostaneš gde si, dok ti se ne javim.
Da, ali... Federalci su me spopali sa svih strana.
Morao sam da pobegnem.
Zaboravi šta je bilo. Odlično si obavio posao.
Ponosim se tobom. - Hvala.
Da ti kažem istinu, mislim da je u nekim stvarima ovde bolje.
Ovo mesto je širom otvoreno. Ovde može da se zaradi bogatstvo.
I ti možeš da imaš svoj deo.
Nisam siguran, a nisam bio ni poslednji put.
Prodali smo onim Ijudima nešto loše.
Kada bismo radili to ispočetka, i kada bih mogao da ispravim stvar,
veruj mi da bih uradio tako. "Kejpebl Trast" je bio veliki uspeh,
a ti ćeš dobiti svoj deo. - Ne znam...
Imao sam dovoljno loše karme u poslednjih šest puta.
Više mi ne treba. - Pogledaj se.
Sav si se unezverio. To je u redu. Tako je kad je u pitanju novac.
Morao si da pobegneš i sada si ovde. U redu.
Odlučio sam.
Zašto ne daš ovaj posao Kasperu? - Da, ali...
Između tebe i mene nije tako.
Nabaviću ti novac, ali ćeš sačekati dva ili tri dana.
Moram da vidim šta je to sa mojim pasošom.
Ja ću se pobrinuti za to. Ovde se stvari pojavljuju niotkuda.
U međuvremenu, pogledaću mogu li da te navedem da se predomisliš.
Budi u blizini. Večeras mi dolazi investitor iz Hong Konga.
Ispeći ćemo prase. Doći će nekoliko devojaka.
Biće lepo.
Ovo mora da je general. - Bivši general.
Jednom general, uvek general.
Ima veze sa policijskim obaveštajcima,
sve bi uradio za lovu i simpatičan mi je.
Generale...
Poveo sam nešto svog osoblja. Nadam se da je to u redu.
Divno. Som Leng, hoćeš li da doneseš piće za goste, molim te?
Treba da ga se čuvaš. - Sadeta?
Generale, ovo je moj kolega, finansijski savetnik iz Hong Konga,
Ming Ču. - Kako ste?
Doći će na obalu na našu prezentaciju. -Dobro.
Razgovarao sam sa našim saradnicima iz Kepa.
Sve je sređeno. -Kockarnica... Da nije malo suviše rano?
Ovi Ijudi nemaju ni cipele. - Zašto se mešaš u ovo?
U mojoj kockarnici ti neće ni trebati cipele.
Imam divno osećanje u vezi kockarnice i okoline.
Kada se sve sabere, biće sledeći Akapulko.
Kejp Akapulko. Koliko bi koštalo da mu se promeni ime?
Zašto ne ga nazoveš Marvinvil, Marvine?
U redu...
Ako pođete ovamo, imam da vam pokažem nešto uzbudljivo.
Počinjemo sa našim admiralskim brodom. Tridesetospratni hotel
sa petsto soba i kockarnicom. Kockarnica će biti povezana
sa hotelom klimatizaovanim tunelom sa pomičnim zidovima.
Lovačka koliba i streljana će nuditi raznovrsna oružja,
kao što su M-16, AK-47 i rakete B-40.
U safari parku će biti razne egzotične životinje iz celog sveta.
Kao dodatak će imati dvadeset četiri tradicionalna bungalova
sa klimatizacijom i džakuzijem.
Još se Ijudi žalilo na majmuna.
Svuda se posrao i popišao.
Ako ga uhvatim, obećavam da ću ga dati Oliveru, mom pitonu.
Obožava majmune. Olivere, Olivere... Majmun.
Dobro jutro, generale. Jeste li dobro spavali?
Da. Izvinite što kasnim.
Možemo li da porazgovaramo na trenutak?
Svakako. Izvinite, gospodo.
Pogledaj ovo.
Nevski.
Juče popodne je došao u Bangkok.
Konačno me je našao.
Molim?
Znaš da mu ja ne bih rekao. - Svakako da nisi.
A Džimi me napušta. - Ne, ne.
Sigurno ne namerno.
Gde je klinac? - U Belvilu.
Razgovaraću s njim.
Ko je? - Ja sam.
Moramo da razgovaramo.
Marvin brine da bi njegovo mesto boravka moglo biti otkriveno.
Mora da napusti grad na nekoliko dana.
Želi da te ne zatekne kada se vrati.
Ovo ti je avionska karta za Bangkok i pet hiljada dolara.
Ostatak ćeš dobiti kada se sve sredi.
Treba da pođeš odmah. - Ne bez pasoša.
Hvala što mi rekao.
Džimi...
Je li ti Marvin sinoć spominjao nešto u vezi novca? -Ne.
Deluje mi kao da nešto nije u redu.
Dugo se prema tebi postavljao kao otac.
Da sada postupa ovako... - Kako?
Doneo si mu skoro deset miliona dolara sa tim osiguranjem.
Sada sve ulaže u tu kockarnicu. Do ovde je zaglibio sa kockarnicom
i onim bišim generalom. A mi ne vidimo prebijene pare.
Kaspere, zaista me ne brine hoću li biti plaćen ili ne.
Iskreno, ništa me ne brine manje od partnera i kockarnice.
Sve je tvoje.
Upamti da nikad ne treba da dozvoliš da tvoja lična osećanja
prema nekome smetaju poslu. Marvin ne dozvoljava.
Ovo je jedan od najstarijih manastira u Pnom Penu.
Oštećen je za vreme komunista. Unutra ćeš videti čime se bavim.
Nadam se da neće ugraditi liftove kao u Bami.
Šta je sledeće? - U Don.
To je ogromna lokacija, oštećena za vreme rata.
Reklo bi se da je to velik projekat. -Da, dugo će trajati.
Kada odlaziš? - Prekosutra.
Kako to da si došao da me posetiš? - Imaš posla.
Želim ti srećan put. -Ovo je izuzetno lep gest, generale.
Razgovarao sam sa zamenikom guvernera Kepa.
Naći ćete se u devet. Večeras je pun mesec.
Drugi pun mesec u toku jednog meseca uvek donosi sreću.
To je lepo.
Ako imaš problema, slobodno se javi. Sve će biti sređeno.
Kako je, prijatelju? - Dobro je.
Izvinjavam ti se za klima uređaj. Žao mi je.
Trebalo je da ga majstor popravi, ali je bio pijan.
Popij sa mnom. Kalvados. Najbolji.
Ima li sreće s mojim pasošem? - Nema novosti, ali miriše na dobro.
Marvin je dolazio da te vidi.
ŽELIM DA SVE BUDE ČISTO MEĐU NAMA. NEŠTO JE ISKRSLO,
PA ODLAZIM IZ GRADA. OVOG PUTA NEMOJ DA ME TRAŽIŠ
NI POD KOJIM OKOLNOSTIMA, ZBOG BEZBEDNOSTI POSLA.
POČNI ŽIVOT ISPOČETKA. BIĆEMO U VEZI. SREĆNO.
Robi, prokleti idiote!
Viceguverner se javio. Izvinjava se što morate da ga čekate.
Ima problema na putu. Želi da se osećate dobrodošlim.
Ove lepe dame će vam praviti društvo.
Dobro bi mi došla masaža. Ne pričam o seksu.
Leđa me ubijaju.
Kada će početi karaoke? - Kasnije.
Volite li viski? - Da, volim viski.
Kako ćeš da dovedeš mušterije u kockarnicu ako put nije bezbedan?
Stvarno mi je dosta tvog negativnog stava.
Ovde smo već tri sata. Ovo je nečuveno. Hajde da idemo.
Opusti se, Kasp.
Ako nemaš ništa protiv, otišao bih u hotel sa ovom malom prijteljicom.
Da, dobra ideja. Naravno. Idite.
Uzmite auto. Obavezno pošaljite vozača nazad.
Kuda ideš? Vrati se!
Nisi mi rekao zbog čega si ovde. - Zbog posla. -Posao?
Šta konkretno. - Ne bi ti bilo zanimljivo.
Proveri. -Kada je ovo sagrađeno? - Drevno je.
Pre budizma, bili su bramanizam i višnuizam.
Uopšte me ne slušaš! - Bramanuzam, višnuizam...
Robi je stvarno bolestan. Sav je mokar.
Mora da je dobio upalu pluća ili tako nešto.
Evo, daj mu ovo. Samo pazi da ga ne ispovraća.
Obuci ovo. - Ja sam jebeni moron...
Jebi se! Kreten...
Marvine?
Zdravo, Robi.
Gospodine Kingli...
Kuda ideš?
Tražila sam te. - Upravo sam shvatio
da moram da se vratim u grad jer ujutro moram nešto da obavim.
Ne može da sačeka? - Ne. Radi se o mom pasošu.
Jesam li ti rekao da su mi ga ukrali? -Da.
Kako ćeš da se vratiš? Uzmi moped. -Jesi li sigurna?
Da. Džimi, jesi li dobro?
Da, u redu je. Sjajno.
Jesi li videla Robija?
Ja sam kriva... - Ne, nisi.
Ne možeš da kriviš sebe. Svi znaju kakav je bio.
Kako se spustio dole? - Kotrljao se.
Džimi, ne znaš kakvo je ovo olakšanje.
Šta je ovo?
Znaš li ovoga?
Ne znam ga.
Pogledaj bolje!
U životu ga nisam video. - Ne mešaj se u ovo!
Ti si jebeni lažov! Trebalo bi sada da te isečem.
Grešiš, Džimi.
Marvin je u nevolji.
Ako će u mom baru da se prosipa krv, to ću ja da radim!
Nemoj da me provociraš!
Spusti to, Džimi.
U redu... Kako to misliš, Marvin je u nevolji?
Pusti me, pa ću da ti kažem.
Ludače!
Marvin je nestao. - Kako je nestao?
Telohranitelj i poslovni saradnik su mu ubijeni u Kepu.
Znaš, tamo gde je kockarnica. Grad u zalivu,
četiristo kilometara odavde. - A šta je sa Marvinom?
Otet je. -Kako je otet? Kako možeš da budeš siguran?
Zato što sam bio tamo.
Imam sreće što sam se izvukao živ.
Da, sigurno. Znaš šta ja mislim? Da čitava stvar smrdi.
Hajde, sinoć si poslao onog tipa koji je pokušao da me ubije,
a sada mi valjaš neko sranje o tome kako je Marvin nestao,
kako su ga navodno oteli. - Šta kažeš?
Marvin i ja ti nikad ne bismo naškodili.
Ti si mu kao sin. Zamolio me je da te čuvam.
Šta ti je? Kako možeš da pomisliš tako nešto o meni?
Isuse, pogledaj se. Iscrpljen si.
To što govoriš nema nikakvog smisla. Smiri se, čoveče.
Šta je unutra?
Znaš li da čitaš ovo?
Ne, to je kmerski. - A Sok?
Kažu za tvoj prijatelj da hoće pare.
Na engleskom, zaboga!
Tlo u Kambodži ima mnogo iznenađenja.
Morate da pazite kako koračate. Možda vam je prijatelj neoprezan,
i kao što vidite, plaća svoju cenu.
Morate da uradite kako kažemo bez gubljenja vremena.
Zahtevamo pet miliona dolara.
Imate dvadeset četiri časa da nabavite novac. -Da vidim.
Pet miliona dolara. To je ludilo.
Prokleti divljaci!
Smiri se!
Polako.
Ko stoji iza ovoga? Rusi?
Možda neko lokalniji. - Ko? Sadet?
On je dogovorio sastanak u Kepu. Radi sa Marvinom. Ne verujem mu.
To nema nikakvog smisla.
Sadet i Marvin su bili partneri. Ovime on ništa ne dobija.
On poznaje sve. Trebalo bi da razgovaraš s njim.
Može da ti pomogne.
A sad nosi ovo sranje iz mog bara!
Ovo je velika suma novca. Zabrinut sam koliko i vi.
Imate li pojma ko je mogao da uradi ovo?
Izvan glavnog grada ima mnogo otmica Amerikanaca.
Možda su kriminalci, možda su bivši Crveni Kmeri.
Nije neuobičajeno. Baš dan pre toga voz je presretnut
na šumskoj pruzi. Oteta su dvojica zapadnjaka.
Našli su samo rančeve bez novca.
Pet miliona dolara je apsurdan zahtev. -To je tipično.
Naravno, traže više nego što očekuju. Koliko možete da nađete?
Nemam pristup tolikoj sumi. Deset, petnaest hiljada. Možda.
Nije dovoljno. Znaju da je bogat. Oni ne idu na slepo.
Mogu da nađem još. - Isplatio te je, zar ne?
Sredi sastanak. -Nađi novac, a ja ću se javiti kad saznam nešto.
Nevski! -Izgledaš iznenađeno. Znao si da dolazim.
Nisam te očekivao pre sledeće nedelje.
Hoću da razgovaram s tobom. - O čemu?
Šta ti je to? -Poklon za moju verenicu u Bangkoku.
Gde je moj stari partner Marvin? Želim da ga vidim.
Van grada je, ali se vraća za nekoliko dana.
Dobro je, ali postoji problem. - Šta nije u redu?
Postoji problem sa dogovorom. Želim sav novac unapred.
Unapred?
To je problem. - Samo daj sav novac,
a ja ću da ti isporučim Marvina, ili ništa od posla.
Pokaži mu. - Hajde, idemo.
Pogledaj tu tvoju žensku. Gledaj je.
Unapred, ali...
Džimi, šta je bilo? Šta nije u redu?
Sećaš li se čoveka s kojim sam ti rekao da idem da se nađem?
Da. -Bili smo umešani u izvestan posao u Njujorku.
Kakav? -Nije važno, jednom ću ti ispričati za to.
Ali sada je u nevolji i ne mogu da ga ostavim.
Moram da se vratam u svoju sobu. - Možeš da ostaneš sa mnom.
Čovek s kojim si povezan se zove Marvin, zar ne?
Znam ko je. Živi u staroj palati guvernera pored reke.
Jednom je hteo da podmiti komitet za restauraciju.
Hteo je da je sruši i sagradi samoposlugu ili tako nešto.
Pretvarao se da je filantrop i da daje ogromne priloge.
To je Marvin. -Kako to da si se upetljao s njim?
Mislim, zašto brineš za njega? - Među nama je drugačije.
Kako to misliš?
Jednostavno je tako. - Jednostavno je tako?
Nikome ne veruješ zaista, zar ne? - Ne.
Šteta. -Možda jeste, ali sada tu ne mogu ništa da učinim.
Gluposti. Ne možeš tako da ideš kroz život.
Zato mi i jeste teško.
Marvin se stvorio u mom životu kada sam imao devet godina.
On i moja majka su bili zajedno pre nego što sam se rodio.
Krili su to od mene. - On ti je otac?
Nikad nismo razgovarali o tome. - Zašto? -Nije mnogo važno.
Marvin je jedini davao pet para na mene kad sam bio dete.
Osim toga, naučio me je da lažem, kradem, varam i pljačkam Ijude.
Kako da verujem bilo kome, kad ne verujem ni sebi?
Za to treba vremena.
HAJDE, MOMCI...
MOLIM VAS, NEMOJTE...
MOLIM VAS, NEĆU DA UMREM...
MOLIM VAS, NEMOJTE...
DIGNI GLAVU DA TE VIDE.
SVE ĆE BITI U REDU, SAMO IM DONESITE PARE.
DONESETE PARE, ILI ĆE ME UBITI.
Poznajete li drugu dvojicu? - Da.
Upoznao sam ih u Belvilu.
Pre neki dan.
Marvin je živ zato što je biznismen, zato što ima para.
Druga dvojica su im beskorisna. Jeste li sakupili otkupninu?
Da. - Koliko? -Dovoljno.
Možemo samo da se nadamo da će biti dovoljno. -Dovoljno je.
Ostavili su uputstvo da doneseš pare na nautralan teren.
Gde? -Na Put duhova, na obali u blizini Kepa.
Gde su pare sada? - Kod mene.
Donesi ih ovamo, da ne gubime vreme. -To nećeš doživeti.
Pare ostaju kod mene.
Nemoj da potcenjuješ te Ijude. Oni ne pregovaraju.
Ni ja!
Dobiće...
Predujam. Polovinu para.
Kad isporuče Marvina, dobiće ostatak.
Razumeš? Takav je dogovor.
Kako želiš, ali moramo da budemo brzi.
Ne verujem nikome od ovih. Sadet ugovara sastanak,
Marvin nestaje. Sam zaključi. - Nalazimo se u sutra u devet
ujutro u Belvilu. Dođi kolima. Potrudi se da rezervoar bude pun.
Čuo si. Traže da ja donesem pare! - Zaboravi, Kaspere!
Samo hoću da uradimo onako kako je najbolje za Marvina.
Sofi?
Čekaj!
U redu je. Njegov je. U redu je.
Nadala sam se da ćeš se predomisliti.
Možeš li da uzmeš cveće? - Naravno.
Uzmi ovo za srećan put.
Moj rođak. - Da vidim...
K-59, kineska proizvodnja. - Puca?
U redu, kupujem ga.
Koliko? - Pedeset dolara.
Municija.
Hajde, hajde.
Izgledaš kao govno. -Sećaš li se, kada sam prvi put stigao ovamo,
bio je tu neki tip koji je pričao za šankom sa još jednim.
Koja je njegova priča? - Oni nisu niko i ništa.
Mrtva puvala. Dužni su mi pare. Ako se vrate ubiću ih obojicu.
Možda ti je neko uštedeo trud.
Ovo je za tebe, od Sofi. - Od Sofi?
Nikad nisam voleo te stvari. - Ni ja.
Uvek uvene.
Znači, to je tvoja porodica? - Jeste. Opraštali smo se.
Lepo. Koliko godina ima dečko? - Moj sin ima šesnaest godina.
Hoće da vozi bicikl. - Šesnaest.
Iver ne pada daleko od klade?
Da. Može malo da vrti pedale, ali nije baš dobar.
Ja hoću da se školuje.
Šta će ovaj ovde? - Ide s nama.
Šta? -Verujem mu, što je više nego što mogu da kažem za tebe.
Sada otvori prtljažnik.
Dobro jutro, gospodo.
Jeste li doručkovali? -Pratite me. Mogu da vas povedem samo donekle.
Ako me vide, posao može propasti, a to neće biti dobro za Marvina.
Kada dođemo na početak puta duhova, moraćete da nastavite sami.
Hoćemo li? Sledite me.
Zabrinut sam za Marvina.
Meni ne veruješ. Trebalo bi da te brine Sadet.
Prihvata uputstva bez trunke razmišIjanja.
Imaš li bolju ideju?
Nisam ni mislio.
Učini mi uslugu, drži ta jebena usta zatvorena.
Gde je ostatak para? - Kod mene.
Ostavi ih ovde na sigurnom. - Hvala na brizi, ali sređeno je.
Šta je sledeće?
Produžićete ovim putem dok ne dođete do seoceta.
DVA KILOMETRA POSLE MOSTA NAlĆI ĆETE NA DRVO.
TO JE OGROMNO STABLO SA LISTOVIMA U OBLIKU SRCA.
OSTAVITE PARE NA DRVETU,
A MI ĆEMO VAS OVDE ČEKATI DA SE VRATITE.
Ko je to?
Šta kaže? - Da je ovo sveto mesto.
Pita jesmo li došli da vidimo sveto drvo.
Da. Reci mu da smo zbog toga ovde.
Pitaj ga da li je još neko dolazio da poseti drvo.
Kaže da je bio neki čovek. - U koje vreme?
Pre dva sata.
Kaže da idemo pre nego što padne noć. Put nije bezbedan.
Zahvali mu na savetu.
Traži cigarete. - Šta hoće?
Cigaretu.
Kuda ćeš ti? -Da pišam. Postoji li zakon protiv toga?
Zavisi od zemlje u kojoj si.
To je sveto drvo. - Krstim ga, crna guzice.
Sranje...
Šta ti gledaš?
Kuda su otišli? - Nemam pojma.
Hajde da nastavimo.
Ovde smo glineni golubovi.
Šta kažeš, Sok? Da se nisu vratili u selo?
Selo je blizu. Pogledaću. Idem pešice.
Džimi, ne sviđa mi se ovo. Hajde da se vratimo u Pnom Pen.
Šta je sa Sokom? -Zaboravi žuću. On je jedan od njih.
Hajde da idemo dok još možemo.
Marvin je verovatno već mrtav. Znači da ostajemo nas dvojica.
Možemo da se vratimo do drveta i da uzmemo pare.
Gadiš mi se. Čekamo Soka. Ako ti se to sviđa, briši.
Glupi pederu! Vidiš li šta se događa?
Vidiš li šta si me naterao da uradim?
KOCKARNICA JE BOGATSTVO KOJE ČEKA DA SE STEKNE.
I TI ĆEŠ BITI DEO TOGA.
Šta se dogodilo?
Evo ti malo vode.
Kasper me je sredio. Ne možemo da ostanemo ovde.
Da se vratimo u Pnom Pen. - Ne, ne možemo.
Čoveče, jesi li saznao nešto? - Ne.
Uzmi ovo. Uzmi i vrati se u grad. -Ne.
Neću da budeš uhvaćen usred ovoga. - Ovi Ijudi su vrlo loši.
Nema problema, ostajem s tobom.
Cenim to, Sok. Dobar si čovek.
Ali imaš porodicu koja te voli.
Vidiš, meni je ovaj čovek nešto najbliže tome.
Razumeš? - Da, on ti je kao otac.
Da... Zato te molim, idi u grad. - Ne. Sačekaćemo ih ovde.
U redu.
Ali nisam zaboravio da sam ti dužan. -Znam.
Platićeš koliko želiš. - Naći ćemo se ovde.
OPASNOST, MINE
Danas ti mrtav.
Hteo si da vidiš Marvina? Evo ga.
Svaki put kad stranac umre, to stvara velike probleme.
Ali ponekad je to neizbežno, kao u ovom slučaju.
Stoj!
Ovog puta si se stvarno sjebao, mali.
Zašto me nikad ne slušaš? Rekao sam ti da ideš! Zar ne?
Što si uradio, jebo te? -Morao sam. Kasper se okrenuo Rusima.
Zašto si ga pustio da pobegne? - Tako sam hteo.
Neka se vrati Rusima praznih ruku. Kada im kaže da sam mrtav,
to će biti to. -Sve ovo, zašto? Zbog jebene kockarnice?
Zaboravi kockarnicu. To je prošlost.
Da nije bio toliko glup da se prevari, da bih je njemu.
Imam čamac. Pođi sa mnom. - Gotovo je. Dosta mi je.
Moraš da pođeš sa mnom. Moramo da budemo brzi.
Gledaj šta si uradio. Otišao si suviše daleko.
Stvarno si se izubio. -I ti bi uradio isto. Isti si kao ja.
Samo ponavljaj to, Marvine.
Zašto? Zašto, Marvine?
Znam zašto.
I ti znaš.
Čekaj malo. Čekaj.
Trebaće ti ovo. Uzmi, tvoj je.
Ova dvojica su preterala. Njuškali su tamo gde nije trebalo.
Samo je bilo pitanje trenutka kada će umreti.
Već sam ti rekao. Dosegao si tačku iza koje ne možeš da se promeniš.
Ja sam ovakav čitavog života, a to važi i za tebe.
Neka stave kofer u prtljažnik.
Šta je to? - To je njegovo.
Rekao si da ide s tobom. - Znam šta kažem. Promenio je plan.
Ne možeš da ga pustiš da ide. Suviše je rizično.
Mogu, i baš tako ću da uradim. Ne mešaj se. -Ne budi budala.
Može da mi napravi mnogo problema. - On odlazi i gotovo.
Ili radimo po mome, ili niko ne dobija ništa.
Ovo nije bilo u planu. - Jebeš plan!
Uzmi kola. Rezervoar je pun.
Uzmi i ovaj pištolj i odlazi. Molim te, odlazi.
Idi...
Sranje...
Džimi...
Drži se. Samo se drži. - Odnesi me do čamca.
Odneću te u bolnicu. - Ne tražim u bolnicu...
Odnesi me do čamca. - Gde je čamac, jebem ti?
U redu... - U redu je, držim te...
Kuda ćemo čamcem?
Pođi sa mnom... - Kuda?
Na ostrva začina...
Ima ih na stotine...
Tvoja majka i ja...
U redu je.
Hej... Hajde, drži se.
Isti si kao ja...
Izvini, moram da odem na jedno mesto.
Kuda idemo sada? Nećemo u Pnom Pen?
Ne, treba mi najkraći put do ovog mesta ovde.
Da, znam. Nekadašnja prestonica.
Odvešćeš me tamo? - Da, nema problema.
Šta je to? -Lurien. Dobro je. Za moju ženu.
Treba da miriše tako? - Da.
Neće ti smetati da ih stavimo u prtljažnik?
Ne brini, ja sam oprezan vozač.
Probudi se.
Gde smo? - U Vo Damu.
Mora da sam prespavao čitav put. - Da.
Sok... Šta misliš?
Sviđaju li ti se kola? - Nisu baš dobra. Mnogo "bum".
Onda ću morati da ih poklonim nekom drugom.
Ne, ne, ne. Kola dobra.
Loš put.
Dobro. Onda možeš da ih zadržiš. - Ostavljaš ih meni?
Da, tebi.
Izgleda da je to to. Produžiću pešice.
Nadam se da ti se žena neće Ijutiti. -Ne, u redu je.
Ja sam kralj u svojoj kući. - Hvala ti na svemu. Dobar si čovek.
Imaš li sve?
Da, imam sve.
Sofi!